Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 5072/2005. sz. ügyben

Előadó: dr. Izafé Éva
Az eljárás megindulása
Egy mikepércsi panaszos sérelmezi, hogy a lakóterületükön a csapadékvíz-elvezetés nem megoldott, mert a szemben lévő telkekről érkező víz a közterületen átfolyva az ő telkükön jelentős károkat okoz. Már egy éve írásban kérte az önkormányzat segítségét a panasz orvoslására, de intézkedés még nem történt. 
Az eljárásom során Mikepércs Község Önkormányzatának tájékoztatását, és az iratanyag megküldését kértem.

A megállapított tényállás
A jegyző válaszát arra vonatkozóan kértem, hogy a panaszos ingatlanát érintő területen milyen intézkedéseket kívánnak tenni a csapadékvíz-elvezetés panaszmentes megoldása érdekében, tekintettel arra, hogy az egyre többször jelentkező szélsőséges időjárási viszonyok olyan esőzésekkel, felhőszakadásokkal járnak, amelyek időről-időre visszatérően veszélyeztethetik a panaszos ingatlanát. 
A panasz kapcsán felhívtam a figyelmet arra, hogy az önkormányzati feladatot érintő csapadékvíz-elvezetéssel kapcsolatos panaszok kapcsán átfogó vizsgálatot folytattam, és jeleztem, hogy ezt a korábbi országgyűlési biztos is megtette, az OBH 2852/1999. és OBH 2528/2000. vizsgálatokban, melyek az országgyűlési biztosok honlapján hozzáférhetők (www.obh.hu).
A jegyző közölte, hogy a panaszos valóban fordult a polgármesteri hivatalhoz az ingatlanát érintő csapadékvíz probléma miatt, de az nem fedi a valóságot, hogy nem történt intézkedés a panasza orvoslása érdekében. A helyszíni szemléről a polgármesteri hivatal értesítette az érintetteket. A helyszíni szemlén a hatóság megállapította, hogy a panaszossal szembeni ingatlanok tulajdonosai valóban az utcára vezetik az épületingatlanukra eső, illetőleg az ingatlanukon összegyűlő csapadékot. Ezután a hatóság kötelezte ezeket tulajdonosokat, hogy szüntessék meg ezt az állapotot, és gondoskodjanak az ingatlanukon keletkező csapadékvíz oly módon történő elszikkasztásáról, hogy az ne ömöljön közterületre, illetve az ne folyjon át más magántulajdonos ingatlanára. Ennek a felszólításnak a tulajdonosok maradéktalanul eleget tettek. A jegyző több fotót is mellékelt, és megjegyezte, hogy a 6. sz. képen (a megjelölt hely) látható, hogy a panaszossal szembeni épület tulajdonosa az ereszt befordította, és azt saját ingatlanára vezette be, megközelítőleg 3-4 m-re.
A helyszíni szemlét a polgármesteri hivatal szakértő bevonásával folytatta le. Ennek során megállapításra került, hogy a problémát elsődlegesen az adott terület „szerencsétlen” adottsága okozza. A rendkívül szűk utca szélessége nem éri el az 5,5 m-t. Ez a terület több száz évvel ezelőtt alakult ki, így Mikepércs védett értékei, és védett területei közé tartozik. Az utca 5,5 m-es szélességéből 1 m-t vesz el a betonból készült gyalogjárda. Ennek a területnek a jellemzője, hogy a templom magasabb ponton épült, mint a környező épületek. 
A templomtól viszonyítottan a panaszos utcája irányába radikális az utca lejtésszöge. A panaszos ingatlana mintegy 3-4 m-rel fekszik alacsonyabban, mint az ingatlanától kb. 20 m-re lévő templom. A templom oldalában lévő ingatlanok – amelyek a panaszossal szembeni ingatlanok – is magasabban vannak kb. 1-1,5 m-rel, mint a panaszos ingatlana. A panaszos épületingatlana a telekingatlan határtól számítottan kb. 3 m-re található. Az épületingatlan és a telekingatlan határa közötti távolságon is kb. 10-20 cm szintkülönbség figyelhető meg. 
A telekingatlan lejtésszöge is igen radikális (1. sz., 5. sz., 7. sz., 8. sz. képekkel dokumentálta a jegyző), amelynek következményeként a telekingatlan Templom zug felőli határa kb. 1-1,5 m-rel magasabban van, mint a telekingatlan szemközti határa (2. sz., 5. sz., 7. sz., 9. sz. kép). A panaszos mind a gépkocsi, mind a gyalogos bejárót úgy alakította ki, hogy ami csapadék a járdára esik, az mind az ingatlanára folyik (8. sz., és 9. sz. kép).
Az utca nem a panaszos ingatlana irányába lejt, hanem a zsákutca nyitott része felé (4. sz., 6. sz., 8. sz. kép). A 8. sz. képen jól látható, – közli a jegyző – hogy a gyalogos járda magasabban fekszik, mint a gépjármű forgalomnak biztosított földút, illetve az is jól látható, hogy a gyalogos járda és a panaszos telekingatlan kerítése közötti feltöltött földterület szintén magasabban van, mint a gépjármű forgalomnak biztosított földút. A 8. sz. és 9. sz. képen látható az, hogy tulajdonképpen egyetlen ponton van szabad befolyása a víznek az ingatlanra a járdáról, mégpedig a két kapubejárónál. A gyalogjárda és a panaszos telke közötti területre fizikailag és technikailag is lehetetlen csapadékvíz elvezető csatornát kiépíteni. Ha lehetőség mégis lenne rá a gépjármű bejárást biztosítani szinte lehetetlen feladat lenne.
Javaslatot tettek a panaszosnak az ingatlan meghatározott mértékű feltöltésére, illetőleg arra, hogy a gyalogos forgalmat biztosító bejárót lépcsőzetesen építse meg. A jelenlegi lejtős bejárás (8. sz. kép) akkor is veszélyes megoldás, ha nincs jelentősebb csapadék, hisz amennyiben bármi jellegű lefagyás történik, a csúszás veszélye fennáll. Javaslatukat a panaszos nem fogadta el, azokat kategórikusan elutasította. Ezután javasolták azt, hogy az épületingatlana körül töltse meg a telkét, és egy belső kis csatornával vezesse el telkének olyan pontjára a keletkező csapadékvizet, ahol az őt nem zavarja, s kárt nem okoz. Tették ezt azért, mivel a telekingatlan igen nagyméretű és csapadékosabb időjárás esetén lenne több olyan területrész is, ahol ilyen „szikkasztó” kialakításra kerülhetne. 
Végezetül a jegyző sajnálkozását fejezte ki azért, hogy a panaszos nem a tényeknek megfelelően tájékoztatta az országgyűlési biztost, illetve olyan tényeket hallgatott el, amelyek az ügy szempontjából relevánsak.
A 9 db fényképfelvételen túl csatolta az eredeti beadványt (másolat), a helyszíni szemléről történő értesítéseket (másolat), a helyszíni szemle jegyzőkönyvét (másolat), az érintett ingatlantulajdonosokra vonatkozó felszólításokat (másolat).

Az ügy jogszabályi háttere
253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet az országos településrendezési és építési követelményekről
47. § (8) A telek, terület csapadékvíz-elvezetési rendszerét úgy kell kialakítani, hogy a víz a terepen és az építményekben, továbbá a szomszédos telkeken és építményekben, valamint a közterületen kárt (átázást, kimosást, korróziót stb.) ne okozzon, és a rendeltetésszerű használatot ne akadályozza. (9) A csapadékvíz a telken belül elszivárogtatható, ha ez a telek és a szomszédos telkek, továbbá az építmények állékonyságát és rendeltetésszerű használatát nem veszélyezteti. (10) A telekről csapadékvizet a közterületi nyílt vízelvezető árokba csak zártszelvényű vezetékben és az utcai járdaszint alatt szabad kivezetni. Amennyiben a vízelvezető árok a közút tartozéka, úgy abba a környezetéből - a telkekről - csapadékvíz bevezetése csak az út kezelőjének hozzájárulásával történhet.

Az érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban, a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai
Az országgyűlési biztos a beérkezett panasz kapcsán akkor folytathat vizsgálatot, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében a panaszost alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A panaszos ügyben kétségtelen tény az, hogy az önkormányzat folytatott eljárást, helyszíni szemlét is tartott, de a 2004. október 8-án kelt kérelemre vonatkozó közigazgatási döntés a mai napig nem született, ezért az eljáró hatóság mulasztása az országgyűlési biztos vizsgálatát megalapozta.
A panaszos ügyében a helyszíni szemlét követően, az önkormányzat felszólította azt az ingatlantulajdonost, akinek az ingatlanáról kikerülő csapadékvíz a közterületre volt kivezetve, illetve azt az ingatlantulajdonost is, akinek a kerítésén lévő kivezető nyílás útján volt a csapadékvíz a közterületre kivezetve.
A vizsgálat megállapította, hogy a vízelvezetés megoldására az önkormányzat a jogszabályi előírásokra hivatkozó kötetezést vagy elutasítást tartalmazó határozatot nem hozott. Ilyen határozat hiányában a panaszos (de akár a kötelezett is) jogorvoslati jogával nem élhetett. A jogorvoslati jog hiányában a közigazgatási út nem fejeződhetett be, és az ügy esetleges bírósági felülvizsgálatának alkotmányos lehetősége is elmaradt. A kötelezést tartalmazó, esetleg elutasító határozat hiánya, a jogorvoslati út igénybevételének elmaradása éveken át megakadályozta, hogy a vízelvezetés problémája megoldódjon. Ez pedig a panaszos ingatlanának védelmével is kapcsolatos.
A panaszos – rövid úton történt – megkeresésemre arról tájékoztatott, hogy az önkormányzat által a különböző ingatlantulajdonosoknak küldött felszólítás ellenére a probléma nem oldódott meg, többek között azért, mert a szemközti, magasabban fekvő ingatlan tulajdonosa bizonyos feltöltést végzett az ingatlanán, így ez is rontott a vízelvezetési gondokon, valamint hogy a járdaépítés kivitelezése is kívánnivalót hagy maga után, ugyanis nem kimélyítéssel, hanem szintmegemeléssel történt a kivitelezés. A településen már megvalósult a gázszolgáltatás, azonban a gázvezeték-fektetés helyreállítása után is kedvezőtlenebbek lettek a terepviszonyok a panaszos kis utcájában.
A községben még hiányzik a szennyvízberuházás, ami megoldást adhatna a közműberuházáson túl a csapadékvíz-elvezetés korszerű megoldására is. A panaszos elmondta, hogy az ivóvíz bevezetése már megtörtént, de nem az utcában fektetett vezeték útján, és azt is szóvá tette, hogy bizonyos terepviszonyok megváltoztatása (árkok betemetése) is kedvezőtlenül hatott a községben.
A települési belvíz-csapadékvíz elvezetés helyzetével az OBH 2852/1999. számú és 2528/2000. számú átfogó vizsgálatokban a korábbi országgyűlési biztos és magam is foglalkoztunk. Megállapítottuk, hogy a belvíz- és csapadékvíz elvezetés hiányosságai miatt az állampolgárok jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz, tulajdonhoz, az egészséghez és az egészséges környezethez való jogaival kapcsolatos visszásságok léteznek. Megszüntetésükhöz azonban továbbra is az állam és az önkormányzatok több, összehangolt intézkedése szükséges. Ezen intézkedéseknek csak egy része olyan, amelyet országgyűlési biztosként törvényi felhatalmazás keretei között ajánlhatok, vagy kezdeményezhetek (például jogalkotás), és azok is függvényei olyan döntéseknek, (pl. állami és helyi önkormányzati költségvetési, illetve helyi önkormányzati tulajdonosi döntések), amelyeket nem befolyásolhatok. Kezdeményeztem, hogy a miniszterelnök folytassa a megkezdett helyzetfeltárást, és intézkedjen az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslására, beleértve a szükséges törvénymódosítások kezdeményezését, továbbá intézkedést a költségvetési források biztosítására.
Az Európai Unióhoz történő csatlakozásunkat szabályozó 2004. évi XXX. törvénynek a környezetvédelmet rendező fejezete szerint a települési szennyvíz kezelésére vonatkozó előírásokat Magyarországon fokozatosan, de legkésőbb 2015. december 31-ig kell teljes körűen alkalmazni. A települési szennyvíz kezeléséről szóló 91/271/EGK irányelv kihirdetésére több hazai jogszabályban sor került, elsősorban a vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvényben, illetve az ez alapján megalkotásra kerülő alacsonyabb szintű jogszabályokban. Az irányelv célja a környezet megóvása a szennyvízkibocsátások káros hatásaitól. A környezetvédelem, mint a különböző jogágak találkozási pontjain elhelyezkedő komplex intézmény, a jogi szabályozás nézőpontjából is számos jogterületet érint, beleértve a magánjogi, a közjogi, s ez utóbbin belül a közigazgatási jogi hivatkozásokat is. A komplexitás azonban nemcsak a jogrendszer szintjén, az egyes jogágak keresztmetszetében jelentkezik, hanem a jogi szabályozási kérdések és a jogon kívüli, elsősorban gazdasági-pénzügyi jellegű intézmények összefüggésének, illetve kapcsolatrendszerének keresztmetszetében is. 
A környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény a környezet megőrzését, az ember és környezete harmonikus kapcsolatának kialakítását, környezeti elemeinek és folyamatainak védelmét, s egyben a környezetet megőrző fejlődés biztosítását mondja ki. Alapelvi igénnyel deklarálja a törvény a megelőzés elvét, a környezet terhelésének és szennyezésének csökkentését, a károsodott környezet helyreállításának szükségességét, az emberi egészség védelmét, a természeti erőforrásokkal való takarékos és környezetkímélő gazdálkodás kötelezettségét. A környezeti elemek hosszú távú hasznosíthatóságának megóvása, az erőforrások megújuló képességének megőrzése, a természetes környezeti folyamatok zavartalan működése érdekében meghatározza azon feltételeket, amelyek megvalósításának segítségével az alapvető célok elérhetővé válnak, és egyben biztosítja a lakosság részvételét, a környezet védelmét szolgáló közigazgatási eszközök kialakítását.
A hivatkozott ombudsmani vizsgálatokkal, törvényi hivatkozásokkal, uniós irányelvvel arra kívántam a figyelmet felhívni, hogy a településeken kikerülhetetlen feladat a szennyvízberuházás, és az ehhez kapcsolódó csapadékvíz-elvezetés mielőbbi megvalósítása, mely Mikepércs Községben sem elkerülhető. Figyelemfelhívásommal a tulajdonhoz, az egészséges környezethez való alkotmányos jogok megóvását és érvényre juttatását kívántam szorgalmazni.
Megállapítottam, hogy az önkormányzat által a két ingatlantulajdonosnak kiadott „felszólítás” nem felelt meg a határozat tartalmi követelményeinek. Az eljárás idején hatályos államigazgatási eljárásról szóló törvény előírja, hogy a közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz. A határozatnak tartalmaznia kell: az eljáró közigazgatási szerv megnevezését, az ügyfél nevét és lakóhelyét (székhelyét), az ügy számát, tárgyának és ügyintézőjének megjelölését, a rendelkező részben a közigazgatási szerv döntését, továbbá a fellebbezés és a bírósági felülvizsgálat lehetőségéről való tájékoztatást, az indokolásban a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat; az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait; az eljárt szakhatóságok megnevezését és azokat a jogszabályokat, amelyek alapján a közigazgatási szerv a határozatot hozta, a határozat hozatalának helyét és idejét, a határozat aláírójának nevét, hivatali beosztását és a közigazgatási szerv bélyegzőlenyomatát.
A jogorvoslati jogosultságról a határozat rendelkező részében tájékoztatást kell adni. Ha a határozat nem tartalmaz rendelkezést a jogorvoslati lehetőségről, ezzel a közigazgatási szerv alanyi jogi kötelezettséget szeg meg. Ennek komoly következménye van az ügyben érdekelt fél eljárási jogi viszonyára. A közigazgatási szerv határozatát indokolni köteles. Az indokolás a döntést képező rendelkezés magyarázata. A magyarázat tényekre és jogokra vonatkozik: ezek bemutatása az indokolás. A tényállást az annak alapjául elfogadott bizonyítékok szerint kell megállapítani, és ki kell térni az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyításra és a mellőzés indokaira is, valamint ismertetni kell azokat a jogszabályokat, amelyek alapján a közigazgatási szerv a határozatot hozta. A jogorvoslati eljárásban az indokolás kifogásolható részei is alapul szolgálhatnak a határozat megváltoztatásához. Összegzésként megállapítható, hogy a panaszos kérelmére vonatkozó döntés nem született, a felszólítás a határozat kiadását nem pótolta. 
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy Mikepércs Község Önkormányzata a vízelvezetésre vonatkozó határozat kiadásának elmaradásával az Alkotmányban deklarált tulajdonhoz, jogorvoslathoz, tisztességes eljáráshoz fűződő joggal, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásságot okozott.
Vizsgálati jelentésemet tájékoztatás végett megküldöm a Hajdú-Bihar Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének is.

Kezdeményezés
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felkérem Mikepércs Község Önkormányzatának jegyzőjét, hogy a panaszos korábbi kérelme, illetve szükség esetén ismételt helyszíni megtekintés alapján a vonatkozó jogszabályok figyelembevételével, határozattal döntsön a vízelvetés megoldására irányuló és a panaszos által jelenleg is fennálló kérdésében.
Kérem, a kezdeményezéssel kapcsolatos álláspontjáról, illetve a megtett intézkedésről 30 napon belül értesíteni szíveskedjen.

Budapest, 2006. február 2.

Lenkovics Barnabás sk.