Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4875/2005. számú ügyben
(kapcsolódó ügy: OBH 5037/2005.)

Előadó: dr. Juhász Orsolya

A vizsgálat megindulása
A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert Ercsi Város Önkormányzatának (a továbbiakban: Önkormányzat) képviselő-testülete az Önkormányzat területét tovább kívánja bővíteni ipari területtel, az ún. Gömbölyű-sziget 036, 038, 039, 041 helyrajzi számú (a továbbiakban: hrsz.) földrészleteinek fejlesztése révén. Az érintett földrészletek az ingatlan-nyilvántartás szerint az Önkormányzat tulajdonában állnak, másrészt európai jelentőségű természetvédelmi területek. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján az egészséges környezethez való jog érintettsége miatt vizsgálatot indítottam.
Vizsgálatom során – az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján – konzultáltam a Természetvédelmi Hivatal Natura 2000 Osztály főosztályvezető-helyettesével, illetve rövid úton megkeresetem és felvilágosítását kértem valamennyi hazai nemzeti park igazgatóságnak a  Natura 2000 hálózattal foglalkozó köztisztviselőjétől. 

Érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. 
13. § A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

Egyéb kapcsolódó jogszabályok
A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló 92/43EEC Tanácsi Irányelv 
A természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény 
Az európai közösségi jelentőségű természetvédelmi rendeltetésű területekről szóló 275/2004. (X. 8.) Korm. rendelet

A megállapított tényállás
A panaszos által megküldött iratok szerint az Önkormányzat képviselőtestülete 222/2005. (VI. 30.) számú határozatával a Gömbölyű sziget – fent leírt hrsz-okat érintő – hasznosítására vonatkozóan nyilvános közbeszerzési pályázatot írt ki. Az Önkormányzat szándékai szerint a jelenleg 036 hrsz-ú külterületen elkerülő út, a 038/1 hrsz-ú külterületen hajógyár illetve parkerdő, a 039 hrsz-ú külterületen hotel és horgásztanya, míg a 041 hrsz-ú külterületen kikötő jönne létre. Ezek jelenleg többnyire erdő, gyep illetve legelő használatú földrészletek.
Az európai közösségi jelentőségű természetvédelmi rendeltetésű területekről szóló 275/2004. (X. 8.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm.rendelet) 5. § (2) bekezdése értelmében a Natura 2000 ökológiai hálózattal konkrétan érintett földrészletek jegyzékét (listáját) a környezetvédelmi és vízügyi miniszter teszi – illetve tette – közzé.  
A panaszos mellékelte a környezetvédelmi és vízügyi miniszter erről szóló közleményének egy részét. Ebben a listában megtalálhatók Ercsi 036, 038/1, 038/2, 039 és 040 hrsz-ú földrészletei is.
A közlemény tartalmazta, hogy a Korm.rendelet „5. § (4) bekezdésében foglaltak alapján e közlemény közzétételétől számított 90 napon belül az illetékes nemzeti park igazgatóságnál bárki észrevételt tehet arra vonatkozóan, hogy a földrészleten nem, vagy csak részben állnak fenn a Natura 2000 területté nyilvánítás feltételei”.
A Duna-Ipoly Nemzeti Park Igazgatóság – mint a konkrét ügyben illetékességgel rendelkező szerv – megkeresésemre arról tájékoztatott, hogy az említett hrsz.-okat érintően észrevétel senkitől nem érkezett.
Információim szerint az Önkormányzat nem állt el az eredeti fejlesztési terveitől, és még a vizsgálatom idején sem volt tudomása arról, hogy a kívánt fejlesztés a Natura 2000 ökológiai hálózat miatt kijelölt földrészleteket érinthet, ami a terv megvalósíthatóságát alapvetően meghatározhatja. Erre a körülményre – rövid úton – az Önkormányzat jegyzőjének figyelemét az országgyűlési biztos hívta fel. 

A vizsgálat megállapításai
A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló 92/43EEC Tanácsi Irányelv (a továbbiakban: Irányelv) a természetes élőhelyek, illetve a vadon élő állat- és növényfajok védelméről szól. Az Irányelv célja a biológiai sokféleség fenntartása a tagállamok európai területén, a természetes élőhelyek, illetve a vadon élő állatok és növények megőrzésén keresztül. Az Irányelv az első olyan nemzetközi eszköz, amely átfogó szemléletet próbál képviselni minden élőhely védelmében, mind a földrajzi régió, mind a földrajzi típus szempontjából. Az Irányelv meghatározza a hatályban lévő és eljárási szabályokat, amelyek segítségével meg lehet teremteni „a speciális természetvédelmi terültek átfogó európai ökológiai hálózatát”, amelyet Natura 2000-nek hívnak. Ebbe beletartoznak a vadon élő madarakról szóló Irányelv által meghatározott speciális védett terültek is.
Az Irányelvvel összhangban a természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény (a továbbiakban: Ttv.) mindkét kérdéskörnek megfelelő jogszabályi kereteket biztosít. A Ttv. 41/A. § (1) bekezdése értelmében „Az Európai Közösségek jogi aktusaiban meghatározott védettségi kategóriába tartozó területeket (a továbbiakban: közösségi jelentőségű természetvédelmi rendeltetésű területek) a Kormány rendeletben jelöli ki, és határozza meg az e területekre vonatkozó szabályokat.”
A Korm. rendelet 3. §-a szerint a rendelet szabályait a különleges madárvédelmi területekre (5. számú melléklet), és a különleges természetmegőrzési, illetőleg a kiemelt jelentőségű természetmegőrzési területeknek jelölt, az e rendelet 6., illetőleg 7. számú mellékletében felsorolt területekre (a továbbiakban együtt: jelölt területek) kell alkalmazni (a továbbiakban együtt: Natura 2000 területek).
A Korm.rendelet 5. § (2) bekezdése értelmében „A Natura 2000 területekkel érintett földrészletekről a környezetvédelmi és vízügyi miniszter közleményt tesz közzé a Magyar Közlönyben.”
A Natura 2000 ökológiai hálózat tehát fontos célt szolgál, ennek fontosságát a Korm.rendelet 4. § (1) bekezdése is érzékelteti, amely szerint „A Natura 2000 terület kijelölésének célja az azokon található, az 1-3. számú mellékletben meghatározott, kijelölésük alapjául szolgáló fajok és a 4. számú mellékletben meghatározott, kijelölésük alapjául szolgáló élőhelyek kedvező természetvédelmi helyzetének megőrzése, fenntartása, helyreállítása, valamint a kijelölés alapjául szolgáló természeti állapot és az azt létrehozó, illetve fenntartó gazdálkodás feltételeinek biztosítása.”
Lényeges szabályokat tartalmaznak az említett jogszabályhely (2) és (3) bekezdései is. Ezek szerint „A Natura 2000 területek (1) bekezdésben meghatározott célját más, különösen az ország társadalmi-gazdasági fejlődése, illetve a honvédelmi érdek szempontjából lényeges, törvényben vagy a kormányrendeletben meghatározott, más fontos közérdeket szolgáló fejlesztési célokkal összehangoltan kell megvalósítani. A kiemelt jelentőségű természetmegőrzési területek esetén a Natura 2000 területekhez kapcsolódó célok megvalósítását csak kiemelt fontosságú közérdek előzheti meg.”
A Natura 2000 területekkel érintett földrészletek használatára vonatkozó, elsősorban terület-felhasználási korlátozásokat tartalmaznak a Korm. rendelet 7-13 §-ai. A rendszer ugyanakkor egy újfajta korlátozást jelent a védett természeti területekhez képest, mivel megfelelő működése esetén – ld. a hozzá telepített támogatási rendszer létrehozása – egy lehetőség lesz a gazdálkodók és minden érintett számára.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése értelmében „az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.”
A panasszal érintett földrészleteknek az Önkormányzat a tulajdonosa. Ezen ingatlanok hasznosításával kapcsolatban az Önkormányzat nem hatóságként, hanem tulajdonosi minőségében jár el, amelynek vizsgálatára az országgyűlési biztos hatásköre nem terjed ki.
Az Obtv. 16. § (2) bekezdése alapján ugyanakkor vizsgálatot indítottam annak tisztázására, hogy – figyelemmel a Natura 2000-rel életre hívott és képviselt, a jövő generációk érdekében is álló természetvédelmi célkitűzésekre – a települési önkormányzatoknak, illetve egyéb érintetteknek volt-e megfelelő információjuk az ökológiai hálózat életrehívásáról.
Emiatt 2005. szeptember 22-én és 23-án rövid úton megkerestem valamennyi nemzeti park igazgatóságot, hogy hozzávetőlegesen – a megkeresés napjáig – hány észrevétel érkezett  a megjelent jegyzékkel kapcsolatban az illetékességi területeikről, illetve választ kértem arra is, hogy körülbelül hány települési önkormányzat érintett a Natura 2000 földterületekkel, valamint az adott nemzeti park igazgatósághoz az érintett önkormányzatok közül hányan tettek észrevételt a lista megjelenését követően.
Az igazgatóságok eltérő tapasztalatokról számoltak be. A 90 napon belül többnyire vízügyi igazgatóságok, gazdasági társaságok, erdészetek, vízgazdálkodási társaságok, FVMhivatalok, települési önkormányzatok, társadalmi szervezetek és magánszemélyek tettek észrevételt.
Van olyan igazgatóság, ahonnan azt az információt kaptam, hogy összesen 55 db észrevétel érkezett, hozzávetőlegesen 307 települési önkormányzat érintett a földterületekkel kapcsolatban, ebből mindössze 8 tett észrevételt. Egy másik igazgatósághoz összesen 120 észrevétel érkezett a megkeresés napjáig. Itt az érintett önkormányzatok száma 102, tőlük észrevétel nem érkezett. Egy harmadik igazgatóság is arról számolt be, hogy a földrészleteivel érintett 102 települési önkormányzat nem tett észrevételt, míg összesen 120 jelzés érkezett más személyektől. Volt olyan is, ahol kb. 350 az érintett önkormányzatok száma, tőlük kb. 75 észrevétel érkezett, míg az összes észrevétel száma 120-130 közé tehető.
A negyedik igazgatóság illetékességi területéről összesen 40 észrevételt iktattak, a kb. 200 érintett önkormányzatból 5 tett észrevételt.
Végül volt olyan igazgatóság is, amely tájékoztatása szerint a 200 érintett települési önkormányzat közül mindössze 2 tett észrevételt, míg az összes észrevételek száma itt kb. 40 volt. Ezen túlmenően további két nemzeti park igazgatóság arról számolt be, hogy hozzávetőlegesen 15-20 észrevétel érkezett, amelyek közül egyiket sem önkormányzatok tették.
Az érintettek tájékoztatását illetően volt olyan igazgatóság, amelynek tudomása volt olyan települési önkormányzatról, mely a lakosság tájékoztatását segítendő, az önkormányzatnál kifüggesztette az adott területre vonatkozó miniszteri listát. Egy másik igazgatóság jelezte, hogy az önkormányzatok több éve rendelkeztek ismerettel a készülő ökológiai hálózatról, a szakmai megbeszélésekre, illetve egyeztetésekre többször meghívták őket. Az említett igazgatóságnak arról is tudomása van, hogy illetékességi területén helyi lapokban is többször megjelentek az érintett területek listái.
Egy igazgatóság azt közölte, hogy a jelölt területek már megjelentek korábban a Korm. rendelet mellékleteiben, így az érintettek már ez alapján is kérhettek volna tájékoztatást tőlük a konkrét földrészletekkel kapcsolatban. A Természetvédelmi Hivatal tájékoztatása szerint tavaly április óta interneten, illetve a nemzeti parkoknál hozzáférhetőek voltak az érintett hrsz.ok.
Ugyanakkor megjelentek, és többségben voltak azok a vélemények, miszerint a tájékoztatásban lehettek kommunikációs hiányok. Ezt tükrözi a negatív – tehát kifogást tartalmazó – észrevételek magas száma is, de jelzésértékű lehet az is, hogy egyes területekről eddig alig érkezett észrevétel.
Megállapítottam, hogy a jogalkotói szándék a tervezett ökológiai hálózatról és az ehhez kapcsolódó korlátozásokról már – a fent leírt módokon – 2004-ban nyilvánosságot kapott. Az érintett ingatlanok tulajdonosai, használói számíthattak többek között a terület-felhasználási előírások megváltozására, és arra is, hogy az előírások a természet védelmét szolgáló szigorúbb feltételeket fognak meghatározni.
Hangsúlyozni kell, hogy az országgyűlési biztos vizsgálati eszközei nem elégségesek annak teljeskörű felderítéséhez, hogy az érintettekhez kellő információ, kellő időben eljutott-e, vagy sem, továbbá azt sem vizsgálhatja, hogy mi az esetleges hiányosságok oka, illetve okai.
Mindazonáltal felvetődött a kérdés, hogy amennyiben – bármilyen okból eredően – a kijelölés nem jutott el minden érintetthez, illetve a lista megjelenésének ténye, várható, hogy ezzel összefüggésben további panaszokra lehet számítani a jövőben, ahogy az már történt is egy másik ügy kapcsán.
Ez utóbbi megválaszolásakor a témakör jelenlegi szabályozásából eredő, több, alkotmányos joggal összefüggő problémát észleltem:
1/	A földrészletek pontos meghatározására azok természeti értékei alapján került sor, függetlenül attól, hogy volt-e valamilyen eljárás (pl. építési, egyéb létesítési típusú) ezeket érintően folyamatban, illetve van-e már kiadott érvényes (szerzett) joga ezekre valakinek.
90 napon belül arra vonatkozóan lehetett észrevételt tenni a nemzeti park igazgatóságoknál, hogy a földrészleten nem, vagy csak részben állnak fenn, illetve érvényesülnek a Natura 2000 területté nyilvánítás feltételei. A földrészletek ökológiai szempontjaira kérdezett tehát rá a jogalkotó, míg az ingatlanokhoz kapcsolódó tulajdonosi részjogosítványok figyelembevétele elmaradt. 
A lista nem vette figyelembe és nem is kérdezett rá a már érvényes határozatokra, kiadott engedélyekre, holott jogerős és érvényes – pl. építési, telekalakítási stb. – engedéllyel rendelkezhetett a földrészlet tulajdonosa (használója, kezelője) az adott, jegyzékben szereplő földrészletére vonatkozóan. Ennek az oldalnak a figyelembevétele tehát kimaradt, vagyis a jóhiszeműen szerzett jogok ezáltal sérülhetnek.
2/	Aggályos, hogy a hatóságok – illetve a nemzeti park igazgatóságok – hogyan tudják érvényesíteni a környezeti és természeti érdekeket, ha a Natura 2000 területeken lévő földek használata nincs megfelelően szabályozva, illetve kérdéses, hogy a meglévő korlátozások a kártalanítási rend megléte nélkül mennyire jogszerűek.
Az említett részletszabályok hiánya mind az Irányelv, mind a Korm. rendelet céljainak a megvalósulását – az előző pontban leírtakhoz hasonlóan – veszélyeztetheti.
3/	A Korm. rendelet nem rendelkezik arról, hogy ki, milyen eljárásban dönthet a Natura 2000 területekkel érintett földrészleteket tartalmazó, miniszteri közleményben szereplő lista jogszerűségéről, illetve a későbbiekben felvetett – így pl. az 1/ pontban jelzett – hibák a jövőben miként korrigálhatók. 
A Korm. rendelet a védett ingatlanok listával történő kijelöléséről szól, illetve a már bevont földrészletek vonatkozásában statikus kérdéseket rendez. A dinamikus állapotot ezekkel kapcsolatban nem kezeli, vagyis nem ad olyan eljárási szabályokat, melyek a listán szereplő területek és az életkörülmények esetleges változásához kötődnek.
A jogalkotó elmulasztotta szabályozni, hogy mi a teendő akkor, ha a valakinek a tulajdonában álló földrészlet indokolatlanul van a listán – ld. nem indokolt vagy okafogyottá vált a védelem fenntartása –, vagy éppen ellenkezőleg, a listán kellene lennie.
A Korm. rendelet 5. § (5) bekezdése alapján „A (4) bekezdésben meghatározott határidő leteltét követően, és a beérkezett észrevételek értékelése alapján lehatárolt Natura 2000 területeket a MePAR-ban tematikus rétegként fel kell tüntetni.”
A Korm. rendelet ahhoz sem nyújt megfelelő jogi garanciát, hogy a 90 nap után beérkezett észrevételekkel mi a teendő, milyen eljárási rend garantálja e kifogások érvényesíthetőségét. A Természetvédelmi Hivatal tájékoztatása szerint a beérkezett panaszok kezelése „Az európai uniós csatlakozással összefüggő egyes törvénymódosításokról, törvényi rendelkezések hatályon kívül helyezéséről, valamint egyes törvényi rendelkezések megállapításáról szóló 2004. évi XXIX. törvény” 141. §-a alapján – a közérdekű kérelmekkel, panaszokkal és bejelentésekkel kapcsolatos eljárás szabályai szerint – történt illetve történik, tehát nem hatósági eljárásban kezelik azokat. A 90 nap után beérkezett panaszokra – is – egyelőre az említett módon válaszolnak.
A környezet védelme alkotmányosan védett érdek. Az Alkotmánybíróság 28/1994. (V. 20.) AB határozatában (ABH 1994, 134.) értelmezte a környezethez való jog tartalmát. A testület kimondta, hogy a környezethez való jog intézményes védelmének mértéke nem tetszőleges, mivel a környezetvédelem az emberi élet fennmaradásának feltételeit védi, így az emberi élethez való jog érvényesülésének fizikai feltételeit biztosítja. Mindez az államtól a környezethez való jog jogalkotással való védelmének különös, más jogokéhoz képest fokozottan szigorú voltát követeli meg. Az állam nem élvez korlátlan szabadságot abban, hogy a környezet állapotát romlani engedje, vagy a romlás kockázatát megengedje. A környezetben okozott károk véges javakat pusztítanak, sok esetben jóvátehetetlenek, a védelem elmulasztása visszafordíthatatlan folyamatokat indít meg.  E sajátosságok miatt a környezethez való jog védelmének eszközei között a megelőzésnek elsőbbsége van. (ABH 1994, 138, 140-141.) Mindezeket figyelembe véve az államnak Alkotmányban rögzített kötelezettsége a környezet állapotának védelme érdekében a környezeti állapotromlás megelőzéséhez szükséges jogszabályi rendelkezések megalkotása és e jogszabályok érvényesítését megvalósító intézmények működtetése. A környezetvédelem preventív eszközei között kitüntetett helyet foglalnak el a terület-felhasználási és építési szabályok.”
Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a tulajdonjog alapjog, amely azonban nem korlátozhatatlan. [21/1990. (X. 4.) AB határozat] A testület értelmezése szerint a közérdek –még a legliberálisabb tulajdonfelfogás szerint is – lehetővé teszi a tulajdonjog korlátozását.
Az Alkotmánybíróság a 64/1993. (XII. 22.) AB határozatában kifejtette: „Az alapjogi tulajdonvédelem sajátosságai miatt az állami beavatkozás alkotmányossága megítélésnek súlypontja, az alkotmánybírósági értékelés voltaképpeni tere a cél és az eszköz, a közérdek és a tulajdonkorlátozás arányosságának megítélése lett.  Az alapjog-korlátozás szükségessége, illetve elkerülhetetlensége vizsgálatánál itt eleve figyelembe kell venni, hogy az Alkotmány 13. § (2) bekezdése a kisajátításhoz csupán a ’közérdeket’ kívánja meg, azaz, ha az értékgarancia érvényesül, ennél szigorúbb ’szükségesség’ nem alkotmányos követelmény.”
Ugyancsak ebben a határozatában fogalmazta meg a testület, hogy „A közérdekből szükséges korlátozás esetében is szólhat valamely más alkotmányosan figyelembe veendő szempont amellett, hogy a tulajdonos veszteségét mégis ki kell egyenlíteni, vagy legalábbis mérsékelni. Ilyen szempont lehet például a korlátozás súlya vagy az, ha a törvény csak a tulajdonosok egy csoportját kényszeríti a teherviselésre, összehasonlítható más tulajdonosokat azonban nem. Ezekben az esetekben a beavatkozást igazoló közérdek és a tulajdonos kényszerű jogsérelme közötti arányosság követeli meg a kiegyenlítést.”
A tulajdonhoz való jog tehát nem korlátozhatatlan, ezen kívül a tulajdonosnak joga gyakorlása során tekintettel kell lennie mások jogaira, jogos érdekeire. A tulajdonhoz való jog mint alapjog korlátozása kizárólag akkor alkotmányos, ha másik jog védelme vagy érvényesülése, illetve egyéb alkotmányos cél más módon nem érhető el, és a korlátozás arányban áll az elérni kívánt cél fontosságával.
A Natura 2000 ökológiai hálózat kiépítése és védelme kétségtelenül olyan közérdekű célnak tekintendő, amelynek vonatkozásában a jogalkotó alkotmányosan rendelhet bizonyos korlátozásokat, tekintettel arra, hogy a természeti környezet minőségének védelme (a biodiverzitás növelése), a természeti feltételek megőrzése és javítása össztársadalmi érdek.
Összegzésként megállapítható, hogy bár megtörtént a Natura 2000 területek kijelölése, azonban ezzel az aktussal még nem biztosított, hogy a hálózat betöltse célját, hiszen a jogalkotó nem alkotta meg az említett területek használatát rendező részszabályokat, illetve nem teremtette meg a működéshez szükséges kártalanítási szabályokat, továbbá nem alkotott olyan eljárási rendet, amely képes rendezni a védelemmel kapcsolatos kifogásokat, illetve a körülményekben beálló változások megítélését.
A leírtak alapján sérülhetnek a Natura 2000 által életrehívott természetvédelmi érdekek, vagyis az egészséges környezethez való jog érvényesülése, mint ahogy jelenleg a tulajdonhoz való jog sem biztosított.
A két említett alkotmányos alapjog érvényesülését az veszélyezteti, hogy a jogszabály azokat nem kapcsolja össze. A leírtakra figyelemmel szükséges megteremteni ’a két alkotmányos jog közötti egyensúly’ jogszabályi kereteit. 
A fennálló helyzet veszélyezteti a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz fűződő, az egészséges környezethez való és a tulajdonhoz való alkotmányos jogokat, és ezzel összefüggésben a visszásság veszélyét rejti magában.

Javaslat
Hivatkozással az Obtv. 25. §-ában foglaltakra, javaslom a környezetvédelmi és vízügyi miniszternek és az igazságügyi miniszternek, hogy együttműködve szabályozzák, hogy a Natura 2000 listával kapcsolatos kifogásokról ki, milyen eljárási rendben jogosult dönteni. A szabályozás előkészítése során tekintsék át, hogy a 2004. évi CXXIX. törvény 141. §-a alkalmas-e arra, hogy érdemben korrigálja az életben, körülményekben beálló változásokat. Szükség esetén dolgozzák ki a megfelelő hatósági eljárást, illetve jelöljék ki a hatósági jogkör gyakorlóját. 

Budapest, 2005. október 6.

Lenkovics Barnabás sk.