Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 4550/2005. sz. ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
Az eljárás megindulása
A panaszos 2005 augusztusában benyújtott beadványában a - 2002 januárjában született gyermeke apai kapcsolattartása ügyében eljáró - gyámhivatalok eljárásait sérelmezte. A panaszos véleménye szerint a hatóságok ellenségesek vele és édesanyjával szemben, mindig az apa és annak családja érdekeit tartják szem előtt, csak az apai kapcsolattartás jelentőségét hangsúlyozzák, azt nem vizsgálják, hogy az apa a gyermek után nem fizet tartásdíjat.
A beadványban foglaltakkal kapcsolatban alkotmányos jogok sérelmének gyanúja merült fel, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam.
Az Obtv. 17. § (4) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz a jogerős határozat közlésétől számított egy éven belül lehet fordulni, ezért a panaszos és az ügyben jelenleg illetékes Szeghalom Város Gyámhivatala által rendelkezésemre bocsátott dokumentumok közül csak a 2004-től keletkezetteket vizsgáltam. 

A megállapított tényállás
A gyermek apja és az apai nagyszülők 2004. április 27-én kelt, és a gyermek lakóhelye szerint illetékes Füzesgyarmat Város Gyámhivatalához (a továbbiakban: füzesgyarmati gyámhivatal) április 29-én érkezett beadványukban kérték a panaszos gyermekével való apai és nagyszülői kapcsolattartás újraszabályozását. A panaszos június 7-én szintén az apa és az apai nagyszülők kapcsolattartásának újraszabályozására irányuló kérelmet nyújtott be. Az apa korábban hetente kétszer két órában, a nagyszülők heti két órában találkozhattak a gyermekkel a panaszos otthonában. A panaszos az apa részére háromhetenként négy órányi kapcsolattartást javasolt, kérte, hogy a nagyszülői kapcsolattartást ne engedélyezze a füzesgyarmati gyámhivatal. Az apa és a nagyszülők a kapcsolattartási idő hosszabbítását, továbbá azt kérték, hogy a gyermeket kapcsolattartásra magukkal vihessék a lakóhelyükre.
A füzesgyarmati gyámhivatal a kapcsolattartás újraszabályozásának tárgyában a panaszos, a gyermek apja és az apai nagyszülők jelenlétében június 24-én tárgyalást tartott. A felek között nem jött létre egyezség.  
Július 29-én a panaszos és édesanyja idézés nélkül megjelentek a füzesgyarmati gyámhivatalban. A panaszossal egy háztartásban élő anyai nagyszülő akkor úgy nyilatkozott, hogy annyira megromlott a kapcsolata az apai nagyszülőkkel, hogy véleménye szerint is szűkíteni kellene a kapcsolattartási időt. 
A füzesgyarmati gyámhivatal július 30-án az apa és a nagyszülők lakóhelye szerint illetékes karcagi társhatóságtól környezettanulmányt kért. A környezettanulmány szerint a nagyszülők lakáskörülményei lehetővé teszik, hogy a gyermeket 3. életévének betöltése után otthonukba vigyék kapcsolattartásra. 
A panaszos augusztus 30-án idézés nélkül ismét megjelent a füzesgyarmati gyámhivatalban és megismételte az apai, nagyszülői kapcsolattartás korlátozására vonatkozó kérelmét. A füzesgyarmati gyámhivatal még ezen a napon a gyermek apját és az apai nagyszülőket szeptember 6-ára idézte. A kapcsolattartás ügyében a füzesgyarmati gyámhivatal ismételten meghallgatta a gyermek apját és az apai nagyszülőket. 
A füzesgyarmati gyámhivatal 467-22/2004.gyh. számú, 2004. szeptember 27-én kelt határozatával elrendelte a panaszos és édesanyja, az apa, az apai nagyszülők és a gyermek pszichológiai vizsgálatát.  
A szakértői vizsgálat 2004. december 1-jén érkezett a füzesgyarmati gyámhivatalhoz. A pszichológus kezdetben semleges helyen, kéthetente a délelőtti órákban javasolta az apai, nagyszülői kapcsolattartást. A szakértő a semleges helyet éppen a felek között kialakult konfliktushelyzet miatt javasolta. Tájékoztatta a gyámhivatalt arról is, hogy a helybéli egyház is tud a kapcsolattartáshoz helyiséget biztosítani. A szakértői vélemény szerint később, hosszabb idejű kapcsolattartás az apa otthonában javasolt. 
A füzesgyarmati gyámhivatal 467-25/2004. gyh., 2004. december 18-án kelt határozatával az apa folyamatos kapcsolattartását akként szabályozta, hogy minden páratlan hét szombatján és vasárnapján 9-11 óráig a gyermekeket a tartózkodási helyén meglátogathatja. Az apa időszakos kapcsolattartási jogával páros ünnepek második napján a folyamatos kapcsolattartással megegyezően élhet.
A füzesgyarmati gyámhivatal 467-26/2004. gyh., ugyancsak 2004. december 18-án kelt határozata szerint a nagyszülők a kapcsolattartási jogukat minden páratlan hét szombatján 9-től 11 óráig gyakorolhatják a gyermek tartózkodási helyén való meglátogatásával. 
A határozatokat a gyermek apja, az apai nagyszülők és a panaszos is megfellebbezték. A fellebbezéseket a füzesgyarmati gyámhivatal 2005 januárjában felterjesztette a Békés Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalához (a továbbiakban: megyei gyámhivatal).
Az apa és az apai nagyszülők az első fokon eljáró füzesgyarmati gyámhivatalnál jelezték, hogy a kapcsolattartási jogukkal nem, vagy nem a jogerős határozatnak megfelelően tudnak élni, kérték annak végrehajtását. A füzesgyarmati gyámhivatal felkérte a panaszos lakóhelye szerint illetékes Bucsa Község Önkormányzatának jegyzőjét a panaszos nyilatkoztatására. A panaszossal 2005. március 16-án felvett jegyzőkönyv szerint a panaszos a kapcsolattartást biztosítja, arról nem tehet, hogy az apa és a nagyszülők a kapcsolattartási időpont letelte előtt távoznak.
A megyei gyámhivatal 2005. március 21-én a kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában tárgyalást tartott. A tárgyalásra a szülőket és az apai nagyszülőket meghívta. Az apa és az apai nagyszülők jelezték, hogy csak március 24-én tudnak megjelenni a másodfokú hatóság előtt.
A panaszos a megyei gyámhivatalnál tett jegyzőkönyvi nyilatkozatában megismételte az apai és a nagyszülői kapcsolattartás idő korlátozására vonatkozó kérelmét. Az apa és az apai nagyszülők is ragaszkodtak ahhoz, hogy a megyei gyámhivatal az első fokú eljárásban előadott kérelmüknek megfelelően szabályozza kapcsolattartásukat.
A megyei gyámhivatal 5/14-6/20. számú, 2005. március 30-án kelt határozatával az apa folyamatos kapcsolattartását úgy szabályozta, hogy gyermekét minden hónap páros hetének szombatján délelőtt 9-14 óráig mindenkori lakóhelyére viheti. Időszakos kapcsolattartás címén az apa karácsony, húsvét, pünkösd másnapján 9-14 óráig viheti el a gyermeket. A határozat rendelkezett az elmaradt kapcsolattartások pótlásáról is.
A nagyszülői kapcsolattartást a másodfokon eljáró hatóság 5/14-7/2005. számú, 2005. március 30-án kelt határozatával az apáéval megegyező módon szabályozta.
A panaszos 2005. április 7-én a Békés Megyei Bíróságtól a határozat felülvizsgálatát kérte, majd kérelmét visszavonta.
Az apa és a nagyszülők jelezték a gyámhivatalnál, hogy a panaszos a kapcsolattartást szabályozó jogerős határozatban foglaltakat nem tartja be. A panaszost a gyámhivatal idézte, 2005. április 21-én kelt jegyzőkönyvben figyelmeztette a határozatban foglaltak betartására.
Az apa és a nagyszülők ezt követően is folyamatosan jelezték a kapcsolattartás meghiúsulását, kérték annak végrehajtását.
Az apa és a nagyszülők elfogultságra hivatkozva kérték a gyámhivatal kizárását. A megyei gyámhivatal az apai és nagyszülői kapcsolattartás ügyében az 5/14-12/2005. számú. 2005. július 7-én kelt határozatával Szeghalom Város Gyámhivatalát (a továbbiakban: szeghalmi gyámhivatal) jelölte ki.
Az apa a szeghalmi gyámhivatalnál is jelezte, hogy a panaszos nem biztosítja számára a jogerős határozatban foglalt kapcsolattartást. A szeghalmi gyámhivatal az ügyben 2005. július 28-án tárgyalást tartott. A panaszos előadta, hogy azért nem engedi el a gyermeket az apa lakóhelyére, mert attól tart, hogy a nagyszülők maguknál tartják. Jelezte, hogy az apa nem fizet gyermektartásdíjat. Az apa közölte, hogy gyermekével csak kapcsolatot kíván tartani, nem akarja magánál tartani. Gyermektartásdíjat egyszer, 5000 forint összegben küldött a panaszosnak, aki azt visszaküldte részére, azóta az apa betétkönyvbe rakja a gyermek tartására szánt összeget. Az ügyintéző felhívta a panaszos figyelmét arra, hogy a gyermektartásdíj megállapítását a bíróságtól kérheti. Az ügyintéző figyelmeztette az anyát a határozatban foglaltak betartására, tájékoztatta arról, hogy a gyámhivatal következő intézkedése a pénzbírság kiszabása lesz.
A panaszos figyelmét a szeghalmi gyámhivatal július 29-én levélben is felhívta a határozatban foglaltak betartására, majd 6348-7/2005. gyh., 2005. augusztus 4-én kelt határozatával 15. 000 Ft. pénzbírsággal sújtotta. A panaszos a határozatot megfellebbezte. A megyei gyámhivatal az első fokon hozott döntést 2005. szeptember 2-án kelt, 5/14-14/2005. számú határozatával jóváhagyta.
Az apa ezt követően is folyamatosan jelezte a kapcsolattartás elmaradását. Az anya írásban közölte a gyámhivatallal, hogy a gyermeket nem adja át kapcsolattartásra.
Tekintettel arra, hogy a panaszos továbbra is folyamatosan meghiúsította az apai és nagyszülői kapcsolattartást a gyámhivatal 2005. szeptember 23-án kezdeményezte a kiskorú védelembe vételét, szeptember 26-án pedig a Szeghalmi Városi Rendőrkapitányságon feljelentette a panaszost kiskorú veszélyeztetése vétségének alapos gyanúja miatt.
Jelentésem írásakor mindkét eljárás folyamatban volt.

Az érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
15. § A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.

Az ügy jogszabályi háttere
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
92. § (1) A gyermeknek joga, hogy különélő szülőjével személyes és közvetlen kapcsolatot tartson fenn. A gyermekétől különélő szülő joga és kötelessége, hogy gyermekével kapcsolatot tartson fenn, vele rendszeresen érintkezzen (a kapcsolattartás joga). A gyermeket nevelő szülő vagy más személy köteles a zavartalan kapcsolattartást biztosítani.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyámügyi eljárásról (Gyer.)
30. § (1) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a kapcsolattartást elsősorban egyezség létrehozásával - tárgyalás megtartásával - rendezi. Ennek során a szülő és más kapcsolattartásra jogosult a folyamatos és az időszakos kapcsolattartás gyakoriságáról és időtartamáról, a gyermek átadásának és visszaadásának helyéről, idejéről és módjáról, a kapcsolattartás elmaradására vonatkozó értesítési kötelezettségről, az elmaradt kapcsolattartás pótlásáról, valamint - szükség szerint - egyéb formáiról megegyezhetnek. (5) Egyezség hiányában a gyámhivatal, illetőleg a bíróság - a kapcsolattartás céljának megfelelően - a szülő és más kapcsolattartásra jogosult méltányos érdekére, körülményeire és a gyermek korára, egészségi állapotára, tanulmányi előmenetelére tekintettel a gyermek érdekében dönt.
31. § (2) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a már megállapított kapcsolattartási jogot a gyermek érdekében - kérelemre - korlátozza, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére visszaél. Visszaélésnek minősül az is, ha a jogosult nem a szabályozásnak megfelelően él kapcsolattartási jogával, illetve ha ezen kötelezettségének önhibájából 6 hónapig nem tesz eleget. (3) A kapcsolattartási jog korlátozása során a gyámhivatal vagy a bíróság a már megállapított kapcsolattartás formájának vagy gyakoriságának, továbbá időtartamának megváltoztatásáról dönthet.
32. § (1) Ha a kapcsolattartás újraszabályozására indult eljárásban a rendelkezésre álló adatok szerint a kapcsolattartási jog korlátozása, szüneteltetése vagy megvonása látszik indokoltnak a gyámhivatal, illetőleg a bíróság a határozatában megállapított kapcsolattartás végrehajtását az új határozat jogerőre emelkedéséig felfüggesztheti.
33. § (1) A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a szülő vagy más kapcsolattartásra jogosult a gyermeket a szülő vagy a gyermeket gondozó más személy ellen neveli, illetve a kapcsolattartásra vonatkozó jogerős határozatnak szándékosan és ismételten nem tesz eleget. (2) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó határozatnak önhibájából nem tesz eleget, a gyámhivatal határozatban figyelmezteti magatartásának következményeire. A határozat tartalmazza a gyermeket nevelő szülő vagy más személy felhívását a jogellenes magatartás megszüntetésére, illetve a jogellenes magatartás fenntartásának jogkövetkezményeire. (3) A (2) bekezdésben foglaltak eredménytelensége esetén, feltéve, hogy a figyelmeztetés kézhezvételétől számítva még nem telt el 1 év, a gyámhivatal az Áe. végrehajtásra vonatkozó szabályait az e rendeletben foglalt eltéréssel alkalmazza. (4) A gyámhivatal által kiszabott végrehajtási bírság behajtására az Áe. 79. §-ában foglaltakat kell alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy a gyámhivatal által kiszabott végrehajtási bírság adók módjára történő behajtásáról a kötelezett lakóhelye szerinti, adóügyi hatáskörben eljáró jegyző gondoskodik, aki ennek megtörténtéről értesíti az illetékes gyámhivatalt. (5) A gyámhivatal a gyermekjóléti szolgálat kapcsolatügyeletének közreműködését, a védelembe vétel elrendelését vagy a gyermekvédelmi közvetítői (mediációs) eljárás igénybevételét kezdeményezheti, ha a kapcsolattartás gyakorlása konfliktusokkal jár, folyamatosan akadályokba ütközik, illetve a szülők között kommunikációs zavarok állnak fenn. (6) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a gyermeket bizonyíthatóan folyamatosan a jogosult ellen neveli és a kapcsolattartásra vonatkozó határozatnak a végrehajtási intézkedések ellenére sem tesz eleget, a bíróságnál a gyermek elhelyezésének megváltoztatása iránti per indításának van helye.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.) 
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül - kiskorú ügyfél esetében soron kívül, de legkésőbb tizenöt napon belül - kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
38. § (1) Ha a jogszabály elrendeli, vagy az ügy természete megengedi, a közigazgatási szervnek a döntés előtt meg kell kísérelnie egyezség létrehozását. (2) Ha az egyezség megfelel a jogszabálynak, és nem sérti a felek vagy mások jogos érdekét, a közigazgatási szerv az egyezséget jóváhagyja, illetőleg határozatba foglalja; ellenkező esetben az eljárást folytatja.
88. § (1) A végrehajtás során hozott határozat ellen - a (3) bekezdésben, a 83. § (2) bekezdésében és a 84. § (3) bekezdésében említett kivétellel - nincs helye fellebbezésnek. (2) Az, akinek a jogát vagy jogos érdekét a végrehajtás sérti, a sérelemről szerzett értesüléstől számított három nap alatt - ha nincs helye fellebbezésnek - kifogást terjeszthet elő a végrehajtást foganatosító szervnél. (3) A végrehajtási kifogásról - ha jogszabály másként nem rendelkezik - a végrehajtást foganatosító szerv azonnal, de legkésőbb nyolc napon belül határozattal dönt. A határozat ellen fellebbezni lehet.

1978. évi IV. törvény a Büntető törvénykönyvről
195. § (4) Aki a bírósági vagy hatósági határozat alapján nála elhelyezett kiskorú és a kiskorúval kapcsolattartásra jogosult személy közötti kapcsolat kialakítását vagy fenntartását a kapcsolattartás kikényszerítése érdekében alkalmazott bírság kiszabását követően is akadályozza, vétséget követ el, és egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.

A vizsgálat megállapításai
A gyermek apja és az apai nagyszülők kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában benyújtott kérelme 2004. április 29-én érkezett a füzesgyarmati gyámhivatalhoz. A füzesgyarmati gyámhivatal a kérelem iktatását követően közel két hónapig semmilyen eljárási cselekményt nem tett. A június 24-én megtartott tárgyaláson a felek között nem sikerült egyezséget létrehozni. Egyezség hiányában a gyámhatóságokról, valamint a gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet (Gyer.) 30. § (5) bekezdésnek értelmében a kapcsolattartás újraszabályozásról a füzesgyarmati gyámhivatalnak dönteni kellett volna.
A füzesgyarmati gyámhivatal a következő eljárási cselekményét (az apa és a nagyszülők lakóhelyéről környezettanulmány kérése) egy hónap múlva – 2004. július 30-án – foganatosította, további egy hónap múlva (2004. szeptember 6.) ismét idézte az apát és az apai nagyszülőket. A pszichológus szakértő kirendelésére a kérelem benyújtását követő közel öt hónap múlva, a kapcsolattartás újraszabályozására pedig mintegy nyolc hónap múlva került sor.
Megállapítottam, hogy indokolatlanul elhúzódó eljárásával a füzesgyarmati  gyámhivatal az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, ezen belül a tisztességes eljárással összefüggésben visszásságot okozott, továbbá sértette a gyermek családi kapcsolathoz fűződő alkotmányos jogát.
A megyei gyámhivatal a 2005. januárjában érkezett fellebbezésről az ügyintézési határidőn túl – 2005. március 30-án – hozott érdemi döntést.
Megállapítottam, hogy elhúzódó eljárásával a megyei gyámhivatal ugyancsak a jogállamiságból eredő jogbiztonság, ezen belül a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmét okozta.
A szeghalmi gyámhivatal kijelölését követően az apai és nagyszülői kapcsolattartás tárgyában eljárási cselekményeit megkezdte. 2005. július 28-án tárgyalás tartott, ennek eredménytelensége után a panaszost még a tárgyaláson, majd az azt követő napon ugyan írásban, de nem határozati formában figyelmeztette. Az Áe. 33. § (2) bekezdése szerint ugyanis „ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó határozatnak önhibájából nem tesz eleget, a gyámhivatal határozatban figyelmezteti magatartásának következményeire.” Az ügyintéző – helyesen – tájékoztatta panaszost arról, hogy a gyermektartásdíj megállapítását a bíróságtól kell kérnie.
A szeghalmi gyámhivatal – mivel a panaszos továbbra sem biztosította a jogerősen szabályozott apai és nagyszülői kapcsolattartást – az anyát pénzbírsággal sújtotta, majd kezdeményezte a gyermek védelembe vételét. Az anya írásban közölte, hogy a gyermeket nem hajlandó átadni kapcsolattartásra. A további pénzbírság kiszabásától eredmény nem volt várható, ezért a szeghalmi gyámhivatal a panaszos ellen kiskorú veszélyeztetése vétségének gyanúja miatt feljelentést tett.
Tájékoztatom a panaszost, hogy a különélő szülő kapcsolattartási jogát nem befolyásolja, ha tartási kötelezettségének nem tesz eleget.
A szeghalmi gyámhivatal vezetőjének tájékoztatása szerint a panaszossal és édesanyjával nem voltak ellenségesek, csupán a gyermek érdekében próbálták vele megértetni az apai és nagyszülői kapcsolattartás fontosságát. A panaszos állítása és a gyámhivatal vezetőjének tájékoztatása közötti ellentmondás feloldására nem rendelkezem jogi eszközökkel, így alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg. 
Megállapítottam, hogy a szeghalmi gyámhivatal nem a Gyer. előírásának megfelelően – határozatban – figyelmeztette a panaszost a kapcsolattartás meghiúsításának következményeiről, eljárása az Alkotmány 57. § (5) bekezdésben foglalt jogorvoslathoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott. Összességében megállapítottam azt is, hogy a gyámhivatal további eljárási cselekményei (a panaszos bírságolása, a gyermek védelembe vételének kezdeményezése, büntetőeljárás kezdeményezése a jogszabályoknak megfelelt, a gyermek családi kapcsolathoz való alkotmányos jogának érvényesülését szolgálta.
A vizsgálatom során feltárt jogsértések és az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok jövőbeli elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésben kapott felhatalmazásom alapján 

kezdeményezem
Füzesgyarmat Város Gyámhivatalának, továbbá a Békés Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetőjénél – a jövőben – annak garanciális jelentősége miatt – érdemi döntését az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény, illetve hatályba lépése után a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. Törvény szerinti eljárási határidő betartásával hozza meg, ha ez nem lehetséges, a határidőt hosszabbítsa meg és erről az ügyfelet értesítse.
Szeghalom Város Gyámhivatalának vezetőjénél, hogy a jövőben a kapcsolattartást meghiúsító szülőt határozatban figyelmeztessék magatartása következményeire.
A gyermekvédelmi törvény szerint az országgyűlési biztos feladata, hogy a gyermekek alkotmányos jogait érintő visszaéléseket kivizsgálja, orvoslásuk érdekében intézkedéseket kezdeményezzen. Az Obtv. előírásai az országgyűlési biztosnak csak arra nyújtanak lehetőséget, hogy a gyermekeknek ezt a védelmet a hatóságokkal, illetőleg az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szervekkel szemben érvényesítse. Vizsgálatom a hatóságok mulasztásait feltárta. A magánszemélyek – adott esetben a panaszosnak a gyermekével szemben esetlegesen alkotmányos jogsérelmet okozó – magatartását nem vizsgálhatom, ezért jelentésem arra vonatkozó megállapítást nem tartalmaz.

Budapest, 2005. október 24.

Takács Albert sk.