Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 4007/2005. számú ügyben

Ügyintéző: Andrásné dr. Bognár Ildikó

Az eljárás megindulása
Egy tiszaföldvári lakos beadványa szerint 2001-ben ellopták a hulladékgyűjtő edényzetét, melyet ajánlott levélben jelzett a szolgáltatónak, de arra választ csak 2002. szeptemberében kapott. Azt válaszolták neki, hogy „nincs kuka, ha szabadul fel, kap”. Ezek után a rendőrséghez fordult, de „megmosolyogták”, mert ennyi idő múlva fordult hozzájuk. Azóta a panaszos a hulladékgyűjtő edényzet hiánya miatt nem tesz eleget a díjfizetési kötelezettségének, és az elmaradt díjhátralékot a nyugdíjából vonják.
A panasz alapján az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye megsértésének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam, melynek során megkerestem az önkormányzat jegyzőjét, akitől a vonatkozó helyi rendelet megküldését, valamint tájékoztatást kértem az ügyben kialakított álláspontjáról. Tájékoztatást kértem a Rhemondis Kft. ügyvezető igazgatójától, és területi vezetőjétől is.  

A megállapított tényállás
A jegyző tájékoztatott, hogy a hulladékgyűjtő edény ellopásakor a tulajdonosnak a rendőrséghez kell fordulnia, ahol – az eddigi tapasztalataik szerint – lefolytatják a nyomozást. Az esetek többségében sajnos nem derül ki az elkövető személye, de a nyomozás lezárásakor a rendőrség által kiállított jegyzőkönyv alapján a szolgáltató díjmentesen pótolja az edényt, így az továbbra is biztosított. A rendőrség önkormányzatnak adott tájékoztatása szerint a panaszos nem fordult hozzájuk. A szolgáltató ezért nem tudja díjmentesen pótolni az edényt. Kizárólag a szolgáltatóhoz fordult, ahol azt a tájékoztatást kapta, hogy amíg a rendőrség nem folytatja és zárja le a nyomozást, addig nem tudnak újabb edényt biztosítani, mivel nyilvántartásuk szerint jelenleg is rendelkezik hulladékgyűjtővel. A helyi rendelet nem teszi lehetővé kedvezmények, mentességek megadását, azonban az önkormányzat és a szolgáltató között létrejött szerződés és a helyi rendelet szerint lehetőség van 80 literes edény igénylésére, melynek ürítéséért természetesen kevesebb díjat kell fizetni.
A szolgáltatást végző Remondis Kft. területi vezetője arról tájékoztatott, hogy a lopás tényét 2002. december 4-én kelt levelében tudatta a társasággal a panaszos, melyre a gyorsabb ügyintézés végett telefonon keresztül történő válaszadás (rendőri feljelentés megtételére való felhívás) történt. A panaszos azonban nem tette meg a feljelentést, így nyilvántartásuk szerint továbbra is 120 literes edénnyel rendelkezik. Rendőrségi feljelentés hiányában az edény értékének megtérítése után áll csak módjukban újabb edénnyel ellátni, és az aszerinti díjat számlázni. 
A Kft. a panaszosnak is megírta, hogy 120 literes gyűjtőedényt minden lakosnak tudnak biztosítani, 80 literes edény viszont korlátozott számban áll rendelkezésre. Tiszaföldvár Város Önkormányzata pályázaton nyert 1350 db. 80 literes hulladékgyűjtő edényt, melyet jelentkezési sorrendben osztott ki a Társaság. Csak akkor tudnak ilyet biztosítani, ha valakitől visszaveszik azt.
Telefonon tájékoztatott a területi vezető, hogy a panaszos 2006. január 5-én – annak ellenére, hogy a rendőrségen nem tette meg a feljelentést – kapott egy időközben felszabadult 80 literes hulladékgyűjtő edényt, és a díjat is ennek alapján kell fizetnie, azonban a fizetési kötelezettségének továbbra sem tesz eleget.
A Remondis Kft. ügyvezető igazgatójának tájékoztatása szerint a közszolgáltatási díjak megállapítására szolgáló kalkulációt minden évben elkészítik, ennek a részét képezi egy olyan költségsor, mely az edényzet biztosítással kapcsolatosan felmerülő költségeit tartalmazza. Az edényzet biztosítás költsége és a szolgáltatás összárbevétele úgy kalkulálható, ha ismerik az ingatlantulajdonosok által igényelt és használt 80 és 120 literes edényzetek pontos számát.
Annak érdekében, hogy az Önkormányzatnak készített közszolgáltatási díj megállapítása alapján képezhető kalkuláció ne tartalmazzon pontos tényadattal alá nem támasztható költséget, az Önkormányzattal 2003-ban olyan megállapodást kötöttek, hogy a lakosok az edényzet iránti igényüket minden évben december 1. és december 31. között adhatják le a Társaságnak. Mindezt a helyi rendelet (38/2003. (XII. 30.) ÖR. sz. rendelet) 3. § (5) bekezdése is tartalmazza.

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

A vizsgálat megállapításai
A hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény (továbbiakban: Hgt.) 20. és 21. §-a szerint az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója (a továbbiakban tulajdonos) köteles az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló (közműpótló) létesítmények, berendezések ürítéséből származó, illetve közüzemi csatornahálózatba vagy más módon befogadóba vagy szennyvíztisztítóba nem vezetett települési folyékony hulladékot, valamint a települési szilárd hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadni. A települési önkormányzat kötelezően ellátandó közszolgáltatásként az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgáltatást szervez, és tart fenn. 
A települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000. (XII. 23.) Korm. rendelet 5. §-a szerint a települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a jogszabályok rendelkezései szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett. A 8. § (5) bekezdése alapján nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, ha a közszolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állását igazolja. 
Fentiekre tekintettel a jelenleg hatályos, hivatkozott hulladékgazdálkodási jogszabályok szerint a kötelező közszolgáltatás igénybevételének és az érte járó díj megfizetésének a panaszos által előadott kifogás – nem rendelkezett hulladékgyűjtő edényzettel, mivel ellopták – nem feltétele. Egyébként jelenleg pedig a szolgáltató nyilvántartása szerint, a  rendőrségi feljelentés hiányában a panaszos egy 120 és egy 80 literes edényzettel rendelkezik. A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 4. § (1) bekezdése szerint a polgári jogok gyakorlása és a kötelezettségek teljesítése során a felek a jóhiszeműség és tisztesség követelményének megfelelően, kölcsönösen együttműködve kötelesek eljárni. Ennek alapján a panaszosnak a feljelentést meg kellett volna tennie annak érdekében, hogy a 120 literes hulladékgyűjtő edényzetet a szolgáltató a nyilvántartásából törölni tudja. A szolgáltató időközben – a kialakult helyzettől függetlenül – kizárólag a 2006. januárjában kiutalt 80 literes edényzet után számlázza a panaszost terhelő szemétszállítási díjat. 
Fentiekre tekintettel nem állapítottam meg alkotmányos joggal összefüggő visszásságot amiatt, hogy a szolgáltató mindaddig, amíg – a feljelentés hiányától függetlenül – a panaszosnak 80 literes kukát nem biztosított, a nyilvántartásukban szereplő 120 literes edény után számította a hulladékszállítási díjat.
A panaszos sérelmezte, hogy az elmaradt díjhátralékot a nyugdíjából levonták. 
A Hgt. 26. § (1) bekezdése szerint: A hulladékkezelési közszolgáltatás igénybevételéért az ingatlantulajdonost terhelő díjhátralék adók módjára behajtható köztartozás. (2) A díjhátralék keletkezését követő 30 napon belül a közszolgáltató felhívja az ingatlantulajdonos figyelmét a díjfizetési kötelezettségének elmulasztására és felszólítja annak teljesítésére. (3) A felszólítás eredménytelensége esetén a díjhátralék keletkezését követő 90. napot követően a közszolgáltató - a felszólítás megtörténtének igazolása mellett - a díjhátralékot a települési önkormányzattól igényelheti.
A települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000. (XII. 23.) Korm. rendelet 5. §-a szerint a települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a jogszabályok rendelkezései szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett. 
A kormányrendelet 8. § (5) bekezdése szerint nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, ha a közszolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állását igazolja. 
Megállapítom, hogy Tiszaföldvár Város Önkormányzat jegyzőjének azon eljárása, hogy az elmaradt díjhátralék behajtása iránt intézkedett összhangban van a jogszabályi előírásokkal, nem okozott alkotmányos joggal összefüggő visszásságot. 
A beadvány vizsgálata során észleltem, hogy a helyi rendelet 3. § (5) bekezdésének utolsó mondata szerint az alkalmazott gyűjtőedény méretét évente egy alkalommal, a változást megelőző naptári év december 1-31. között lehet írásos bejelentéssel kérni a Szolgáltatótól.
A szolgáltató által a panaszosnak írt tájékoztató levél is azt tartalmazza, hogy 80 literes edényt korlátozott számban tudnak biztosítani. A panaszosnak csak akkor tudnak ilyet kiutalni, ha azt valakitől visszaveszik. Megkeresésemre a szolgáltató központja a helyi rendelet fentiekben jelzett rendelkezésére hivatkozott, mely álláspontom szerint nem életszerű, hiszen év közben is történhet olyan esemény (halálozás, költözés stb.), amely ilyen változást (nagyobb méretű edény helyett kisebb méretű edény igénybe vételét) indokolhat.
A Hgt. kimondja, hogy „a közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan, a közszolgáltatás jellegét, a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét, a közszolgáltatást működtető szolgáltató hatékony működéséhez szükséges folyamatos ráfordításaihoz és a működés fejleszthető fenntartásához szükséges költségeket” alapul véve kell megállapítani (25. §). A települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000. (XII. 23.) kormányrendelet szerint a közszolgáltatási díj megállapítása az általános forgalmi adó nélkül számított egységnyi díjtételek meghatározásával történik. Az egységnyi díjtétel „a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén a gyűjtőedényzet egyszeri ürítési díja, illetve az elszállításra átvett hulladék tömeg vagy térfogat szerint meghatározott díja” (6-7. §). Az Alkotmánybíróság számos határozatában foglalkozott a hulladékszállítási díj megállapításával. Így az 52/1998. (XI. 27.) AB határozatban kimondta, hogy az "igazi arányosságot az olyan tartalmú rendelkezés valósíthatja meg, amely a díjtétel megállapítását az elszállított szemét mennyiségéhez igazítja". A 12/2000. (III. 31.) AB határozat kifejtette, hogy "A jóhiszeműség és a tisztesség elvének való megfelelés Ptk.-beli szabálya erősíti azt az önkormányzatokkal szembeni követelményt, hogy amikor a szemétszállítási díj meghatározása során a díj összegét nem a tényleges szemétkibocsátáshoz és az elszállított szemét mennyiségéhez, hanem más mutatóhoz (pl. lakásban élő személyek száma, lakóegységek és más helyiségek száma, kiürített tartóedények száma, űrmérete stb.) kötik, fokozottan törekedjenek a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósítására" (ABH 1998. 492, 495.).
Kimondta az Alkotmánybíróság azt is, hogy a "közületi díjmegállapítás (szemétszállításra használt edénytérfogat + gyűjtési gyakoriság) már alkalmas a szemét ténylegesen elszállított és ártalmatlanításra kerülő munkamennyiség, mint szolgáltatás, és az ehhez kapcsolódó díj, mint ellenszolgáltatás arányosságának megállapítására. A közületi szemétszállítási és ártalmatlanítási szolgáltatás díjfizetési kötelezettségének meghatározása, vagyis a szerződött űrtartalmú szeméttároló edénynek a gyűjtési gyakoriságon alapuló szolgáltatási díja okkal vélelmezhetően a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás tényleges egyenértékűségének érvényesüléséhez vezet. (...) Mivel a tárolóedények űrtartalma és a szemétszállítás gyakorisága a kibocsátott szemét tényleges mennyiségét tükröző normaszámítási mód, az erre alapított szolgáltatási díj megállapítás tehát a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás arányosságát tükrözi" (48/2000. (XII. 18.) AB határozat).
Megállapítom, hogy Tiszaföldvár Város Önkormányzata vizsgált rendelete 3. § (5) bekezdésének utolsó mondata visszásságot okoz az Alkotmányban deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével és azzal az ugyancsak az Alkotmányban rögzített rendelkezéssel összefüggésben, mely szerint a helyi képviselő-testület rendelete nem lehet ellentétes magasabb szintű jogszabállyal. Az adott esetben ez azt jelenti, hogy a rendelet azzal, hogy időben korlátozza (december 1 – 31. közé szorítja), a hulladékgyűjtő edények méretének esetleges megváltoztatása lehetőségét nehezíti, sőt kizárja az év közbeni változástatást, ezzel az arányos díjfizetést is. Ezért nem felel meg a magasabb szintű jogszabályokban, azaz a Hgt-ben és a kormányrendeletben foglalt, szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányossága követelményének.

Ajánlás
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy a megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása érdekében törvényességi ellenőrzési jogkörében vizsgálja meg, hogy Tiszaföldvár Város Önkormányzat Képviselő-testületének a települési szilárd hulladékkal összefüggő tevékenységről és a szervezett közszolgáltatás kötelező igénybevételéről szóló 38/2003. (XII. 30) ÖR. számú rendelete teljes mértékben megfelel-e a Hgt. és a végrehajtására kiadott kormányrendelet szabályainak, és amennyiben vizsgálata eredményeként szükségesnek tartja, úgy kezdeményezze a rendelet módosítását.
Kérem a közigazgatási hivatal vezetőjét, hogy az ajánlásommal kapcsolatos álláspontjáról és a megtett intézkedésről 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjen.

Budapest, 2006. május 15.

Takács Albert sk.

Melléklet: Az ügy jogszabályi háttere
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
4. § (1) A polgári jogok gyakorlása és a kötelezettségek teljesítése során a felek a jóhiszeműség és tisztesség követelményének megfelelően, kölcsönösen együttműködve kötelesek eljárni.
201. § (1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár. (2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné, a szerződés megkötésének időpontjában feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja.

2000. évi XLIII. törvény a hulladékgazdálkodásról
20. § (1) Az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója (a továbbiakban együtt: ingatlantulajdonos) köteles az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló (közműpótló) létesítmények, berendezések ürítéséből származó, illetve közüzemi csatornahálózatba vagy más módon befogadóba vagy szennyvíztisztítóba nem vezetett települési folyékony hulladékot, valamint a települési szilárd hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadni.
21. § (1) A települési önkormányzat kötelezően ellátandó közszolgáltatásként az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgáltatást (a továbbiakban: közszolgáltatás) szervez, és tart fenn.
23. § A települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg:
a) a helyi közszolgáltatás tartalmát, a közszolgáltatással ellátott terület határait;
b) közszolgáltató megnevezését, illetőleg annak a működési területnek a határait, amelyen belül a közszolgáltató a közszolgáltatást rendszeresen köteles ellátni;
c) a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit - beleértve az egyes ingatlanfajtákra vonatkozó speciális szabályokat -, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit;
d) a közszolgáltatás keretében kötött szerződés létrejöttének módját, valamint a közszolgáltatás igénybevételének - jogszabályban nem rendezett - módját és feltételeit;
e) a közszolgáltatással összefüggő - jogszabályban nem rendezett - települési önkormányzati feladat- és hatáskört;
f) az elvégzett szolgáltatás alapján az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét.
25. § (1) A közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan,
a) a közszolgáltatás jellegét,
b) a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét,
c) a közszolgáltatást működtető szolgáltató hatékony működéséhez szükséges folyamatos ráfordításaihoz és a működés fejleszthető fenntartásához szükséges költségeket - beleértve a szolgáltatás megkezdését megelőzően felmerülő, a szolgáltatás ellátásához szükséges beruházások költségeit -, külön-külön meghatározva a szállítás és begyűjtés, illetve az ártalmatlanítás költségeit; utóbbi esetben a díjat, a kezelő létesítmény bezárását és lerakó esetén a bezárást követő utógondozás és harminc évig történő monitorozás költségeit külön jogszabályban meghatározott módon figyelembe véve kell meghatározni.
a felszólítás megtörténtének igazolása mellett - a díjhátralékot a települési önkormányzattól igényelheti.
26. § (1) A hulladékkezelési közszolgáltatás igénybevételéért az ingatlantulajdonost terhelő díjhátralék adók módjára behajtható köztartozás. (2) A díjhátralék keletkezését követő 30 napon belül a közszolgáltató felhívja az ingatlantulajdonos figyelmét a díjfizetési kötelezettségének elmulasztására és felszólítja annak teljesítésére. (3) A felszólítás eredménytelensége esetén a díjhátralék keletkezését követő 90. napot követően a közszolgáltató - a felszólítás megtörténtének igazolása mellett - a díjhátralékot a települési önkormányzattól igényelheti.
27. § (1) A települési hulladékkezelési közszolgáltatást ellátó közszolgáltató feladata a környezetvédelmi előírások megtartása mellett - az önkormányzati rendeletben előírt módon - a települési hulladék ingatlantulajdonosoktól történő begyűjtése, elszállítása a települési hulladékkezelő telepre, illetőleg a települési hulladék kezelése, kezelő létesítmény üzemeltetése, a szolgáltatás folyamatosságának biztosítása.

242/2000. (XII. 23.) Korm. rendelet a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól
2. § (3) A települési hulladék kezelésére irányuló közszolgáltatás díjmegállapításának ki kell terjednie a közszolgáltatás teljesítésének gyakoriságára és módjára, a teljesítés helyének, a díjfizetési feltételeknek és módoknak a megállapítására.
3. § (1) A települési hulladék kezelésének díját az önkormányzat a következő díjfizetési időszakra állapítja meg. A díjfizetési időszakot - amely legalább egy év - és annak kezdetét az önkormányzat rendeletében határozza meg.
5. § A települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a jogszabályok rendelkezései szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett.
6. § (1) A közszolgáltatás díját úgy kell meghatározni, hogy a) a tartós működéshez szükséges nyereség fedezetének, illetve az indokolt költségek és ráfordítások megtérülésének biztosítására alkalmas legyen és b) ösztönözzön a közszolgáltatás biztonságos és legkisebb költségű ellátására, a közszolgáltató kapacitásának hatékony kihasználására, valamint a hulladékkeletkezés csökkentésére és a hatékony hulladékgazdálkodásra. (2) Indokolt költségnek és ráfordításnak minősül különösen a hulladékbegyűjtés, -szállítás és -ártalmatlanítás gyakorlásához szükséges, a hulladékártalmatlanító létesítmények, illetve a leeresztő helynek a közszolgáltatással kapcsolatos üzemeltetési és karbantartási költségei és ráfordításai, a környezetvédelmi kiadások és ráfordítások, valamint a közszolgáltatás körében működtetett létesítmények utógondozásának és monitorozásának a díjfizetési időszakra vetített költsége.
7. § (1) A közszolgáltatási díj megállapítása az  általános forgalmi adó nélkül számított egységnyi díjtételek meghatározásával történik. Az egységnyi díjtételt a 6. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott indokolt költségek, ráfordítások és a 6. § (3) bekezdése szerinti nyereség összege és a várható szolgáltatási mennyiség hányadosaként kell megállapítani. Települési szilárd hulladék esetében a várható szolgáltatási mennyiség a településen szolgáltatást igénybe vevők számának és a fajlagos hulladékmennyiségnek a szorzata. A fajlagos hulladékmennyiség  meghatározása a díjkalkuláció része, amelyet az előző évi tényleges szolgáltatási mennyiség alapján kell számítani.  (2) a) Az egységnyi díjtétel a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén a gyűjtőedényzet egyszeri ürítési díja, illetve az elszállításra átvett hulladék tömeg vagy térfogat szerint meghatározott díja; (6) a.) A fizetendő közszolgáltatási díj a települési szilárd hulladék esetében az egységnyi díjtétel és az ürítések  mennyiségének, illetve gyakoriságának a szorzata. 
8. § (5) Nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, feltéve, hogy a közszolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állását igazolja.
9. § (1) Az önkormányzat rendeletében meghatározza a közszolgáltatási díjat és a díjalkalmazás feltételeit.

Tiszaföldvár Város Önkormányzat 38/2003. (XII. 30.) ÖR. számú rendelete a települési szilárd hulladékkal összefüggő tevékenységről és a szervezett közszolgáltatás kötelező igénybevételéről