Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3818/2005. számú ügyben

Az eljárás megindulása
Egy panaszos beadványában sérelmezte, hogy a Szegedi Vízmű Rt. megbízásából a víziközmű-bekötések adategyeztetését, ellenőrzését végző Kft. munkatársai 2005. június 16-án vízmérő ellenőrzést végeztek nála úgy, hogy csak a 11 éves gyermeke volt otthon. A gyermeket rábeszélték, hogy nyissa ki a kaput, ezután a vízmérőt leellenőrizték, majd aláíratták vele az ellenőrzésről készült jegyzőkönyvet.
A vizsgálat, melynek során megkerestem a Szegedi Vízművek Rt. vezérigazgatóját is, az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményének és a tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
A vezérigazgató tájékoztatott, hogy a Vízmű Rt. a rendszeres vízmérő-leolvasások mellett víziközmű hálózat ellenőrzést is végez, illetve végeztet. Az általa megbízott kft a helyszínen ellenőrzi a mérőaknákat, a bekötési vízmérők állapotát, a mérőállásokat és amennyiben erre mód van, a fogyasztók adatait. A panaszos ingatlanánál készített jegyzőkönyvből nem derül ki az azt aláíró fél kora, illetve az sem, hogy beengedte-e az ellenőrzést végzőket az ingatlanra, vagy csak bediktálta az általuk kért adatokat. A szolgáltató természetesen elfogadta a panaszos állítását, és megállapította, hogy valóban hibáztak a megbízottjai akkor, amikor nem győződtek meg a gyermek életkoráról, mellyel azonban nem állt szándékukban kellemetlenséget okozni. Az életkor ismeretében az aláírás nyilvánvalóan nem bír semmiféle relevanciával, így a jegyzőkönyv – amely egyébként a pontos mérőálláson kívül semmiféle új adatot nem rögzít – fogyasztói oldala aláírás nélkülinek minősül.

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az ügy jogszabályi háttere
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről 
12/B. § (1) Cselekvőképtelen az a kiskorú, aki a tizennegyedik életévét nem töltötte be.
12/C. § (1) A cselekvőképtelen kiskorú jognyilatkozata semmis; nevében a törvényes képviselője jár el.
12/C. § (2) Nem lehet semmisnek tekinteni a cselekvőképtelen kiskorú által kötött és már teljesített csekély jelentőségű szerződéseket, amelyek megkötése a mindennapi életben tömegesen fordul elő, és különösebb megfontolást nem igényel.

38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet a közműves ivóvízellátásról és a közműves szennyvízelvezetésről 
7. § (1) A szolgáltató jogosult az ingatlanokon lévő víziközmű hálózat, a tűzoltási célt szolgáló külön vízvezetékhálózat (tűzivízhálózat) ellenőrzésére, amelyet az érintett fogyasztó – előzetesen egyeztetett időpontban – köteles lehetővé tenni.

A vizsgálat megállapításai
A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (továbbiakban: Ptk.) 12/B. § (1) bekezdése szerint cselekvőképtelen az a kiskorú, aki a tizennegyedik életévét nem töltötte be. A törvény tehát a cselekvőképtelenség korhatárát a tizennegyedik életévben határozza meg. Ezen életkor betöltése előtt a kiskorú a jognyilatkozati képesség szempontjából csak cselekvőképtelen lehet.
Jelen esetben a szerződéses, azon belül is a közüzemi szerződéses jogviszonyból adódó jogok és kötelezettségek vizsgálata kerül előtérbe, vagyis az adott helyzet alkotmányos alapjoggal nincs összefüggésben. A közüzemi szerződésből adódó jogviszony egy olyan tartós jogviszony, mely azon kívül, hogy folyamatos teljesítésre kötelez, a Ptk. 4. §-ból adódó együttműködési kötelezettség mellett a folyamatos díjfizetés alapjául szolgáló óraleolvasás és más vízhálózat ellenőrzés lehetővé tételének biztosítására is kötelez.
Jogilag irreleváns az, hogy az adott esetben ezt a panaszos 11 éves gyermeke tette lehetővé, hiszen ehhez nem kell akarat-, illetve belátási képesség, és a szolgáltató ezzel a panaszosnak sem érdeksérelmet, sem kárt nem okozott. Tehát az, hogy a 11 éves gyermek biztosította a szolgáltató munkatársainak az óraleolvasást, jogilag releváns tény ugyan, de nem jogcselekmény, hanem ún. reálaktus.
A Ptk. 12/C. § (1) bekezdése alapján a cselekvőképtelen kiskorú jognyilatkozata semmis, a (2) bekezdése alapján azonban nem lehet semmisnek tekinteni a cselekvőképtelen kiskorú által kötött és már teljesített csekély jelentőségű szerződéseket, amelyek megkötése a mindennapi életben tömegesen fordul elő, és különösebb megfontolást nem igényel.
Vagyis a főszabály alól kivételt képez az, ha a cselekvőképtelen kiskorú a csekély jelentőségű és különösebb megfontolást nem igénylő (ezt az adott helyzet, körülmény dönti el) szerződést közvetlenül maga köti és teljesíti, és az ügylet a mindennapi életben tömegesen fordul elő (boltban, iskolai büfében vásárol, pénzt fizet be tankönyvre, kirándulásra, tömegközlekedéssel utazik stb.). Esetünkben azonban még ennél is kevesebbről: egy már létező, mindkét felet folyamatos teljesítésre kötelező szerződés egyetlen részkötelezettségének – az ellenőrzés lehetővé tételének – teljesítéséről volt szó. Ha a vízmű alkalmazottjának kilétével, céljával, magatartásával kapcsolatban aggály nem merült fel, a gyermek helyesen, életszerűen, sőt jogszerűen járt el. 
A rögzített óraállás, mint tény mindaddig elfogadható, amíg a fogyasztó azt nem vitatja, hiszen a kizárólag azt rögzítő jegyzőkönyv nem kívánja meg a fogyasztó általi aláírást, így az, hogy a szolgáltató munkatársai az óra leolvasásáról és ellenőrzéséről készült jegyzőkönyvet egy 11 éves, cselekvőképtelen személlyel aláíratták felesleges és szükségtelen eljárás volt, de nem volt jogellenes. Mindezt azonban a szolgáltató elismerte, és az érintett oldalt aláírás nélkülinek minősítette.
A közműves ivóvízellátásról és a közműves szennyvízelvezetésről szóló 38/1995. Korm. rendelet 7. § (1) bekezdése alapján a szolgáltató jogosult az ingatlanokon lévő víziközmű hálózat, a tűzoltási célt szolgáló külön vízvezetékhálózat (tűzivízhálózat) ellenőrzésére, amelyet az érintett fogyasztó – előzetesen egyeztetett időpontban – köteles lehetővé tenni. A vízmű Rt. tehát jogosult a mérőórát leolvasni, biztonsági ellenőrzést végezni, a fogyasztó pedig köteles ezt lehetővé tenni, azaz e célból az ingatlanára a szolgáltató munkatársait beengedni.
A rendelkezésre álló iratokból valószínűsíthető, hogy a megkívánt előzetes egyeztetés nem történt meg, így a Szegedi Vízmű Rt. eljárása nem felelt meg minden tekintetben az előírásoknak, ez azonban olyan csekély jelentőségű, hogy nem éri el a fellépésemet megalapozó visszásság szintjét.
Mindezek alapján vizsgálatomat alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság hiányában lezárom.

Budapest, 2006. március 29.

Lenkovics Barnabás sk.