Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3409/2005. számú ügyben

Előadó: dr. Litkey-Juhász Orsolya
A vizsgálat megindítása
A Főváros XX. kerületében élő panaszos beadványában az M5 autópálya Nagykőrösi úti bevezető szakasz zajvédelmének hiányosságával kapcsolatban adta elő kifogásait. Sérelmezte, hogy az M5 autópálya Budapestre bevezető szakasza megépülte óta egyre nagyobb közlekedési zaj terheli a lakóházát. A kerületi Önkormányzattól kapott tájékoztatást, amely szerint ingatlana védelmében nem terveznek zajárnyékoló falat.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján az egészséges környezethez, valamint a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog érintettsége miatt vizsgálatot indítottam.
Eljárásom során megkerestem Budapest Főváros Főpolgármesterét, valamint a Közép-Duna-völgyi Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség (a továbbiakban: Felügyelőség) igazgatóját, akiktől a fenti útszakaszon végzett vizsgálatokról, az utólagos zajvédelem érdekében tett intézkedésekről, valamint a zajvédő fal megépítésének lehetőségéről kértem tájékoztatást.

Az ügy előzménye
2000-ben Budapest Főváros XIX. kerületének polgármestere a térség országgyűlési képviselőjének támogatásával panaszbeadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához az M5 autópálya fővárosi bevezető szakaszának (5. sz. főforgalmi út) forgalma által okozott környezetszennyezés miatt. Az ügyben – OBH 1507/2000. számon – készült ombudsmani jelentés feltárta, hogy „A kispesti önkormányzat 1997. júniusában szakértői véleményt készíttetett a KGI Környezetvédelmi Intézetével az "M5-ös autópálya bevezető szakasza mentén a közlekedésből származó légszennyezettség, valamint zaj- és rezgésterhelés további csökkentési lehetőségeinek és műszaki megoldásainak feltárása" címmel. A szakvélemény szerint a legkedvezőbb megoldás az lenne, ha zajvédő fal épülne a főforgalmi út mindkét oldalán. A szakvéleményben szerepel az is, hogy a kispesti oldalon, elsősorban a Wekerle telepnél a keresztmetszeti adottságokat figyelembe véve ez csak a meglévő útpálya keresztmetszeti átrendezésével valósítható meg.” 
A jelentés rögzítette, hogy a zajvédelemnek ezt a módját nem annak célszerűtlensége miatt nem támogatták a Fővárosi Közgyűlés bizottságai, hanem financiális okokból.
A Környezetgazdálkodási Intézet által készített mérési eredmények azt mutatták, hogy az érintett útszakaszon a zajszint jelentős mértékben meghaladja a határértéket. A túllépés állandó, nappal és éjszaka egyaránt fennáll. Megállapításra került, hogy „ez sérti az ottlakók egészséges környezethez és legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogát.” Tekintettel azonban arra, hogy az akkor a biztos rendelkezésére bocsátott iratok szerint a Fővárosi Önkormányzat költségvetésébe "Főutak utólagos zajvédelme" címmel 200 millió Ft-ot betervezett, továbbá passzív zajvédelmi munkák elvégzését tervezték, valamint figyelemmel a probléma elsődlegesen pénzügyi voltára, kezdeményezéssel nem élt. Felkérte azonban a Fővárosi Önkormányzat illetékes vezetőit, hogy a jelentős számú érintett lakó életkörülményeinek javítását szolgáló zajvédelmi intézkedéseket mihamarabb végezzék el.

A megállapított tényállás
A Főpolgármester arról tájékoztatott, hogy 2001-ben a XIX., 2004-ben pedig a XX. kerület mindazon lakásaiban kiépítették a passzív zajvédelmet, amelyek a korábbi, 1989/90-es programból – valamilyen oknál fogva – kimaradtak. A lakások kijelölését a Közlekedéstudományi Intézet akusztikai tervezése határozta meg. Ezt követően kontrollmérések igazolták a munkák eredményességét. A Főpolgármester által rendelkezésemre bocsátott iratok szerint a Nagykőrösi út mindkét oldalán a passzív zajvédelem elékészült, zajárnyékoló fal építése az érintett területen nem várható.
Utalt arra, hogy az 5. sz. főforgalmi út forgalma megnőtt az utóbbi években, nem utolsó sorban azért, mert a kerület határában több, jelentős forgalmat vonzó kereskedelmi központ létesült. Az áruházak felépítéséhez és bővítéséhez a XIX. és XX. kerületi önkormányzatok – mint építési hatóság – feltétel nélkül adták ki az építési engedélyt, nem vették figyelembe a várható forgalomnövekedést, illetve annak hatásait.
A Felügyelőség Környezetvédelmi Laboratóriuma 2004. júliusában és decemberében a Nagykőrösi út 19., 25., 75., 147., és 251., sz. lakóépületek védendő homlokzatai előtt zajméréseket végzett. A helyszíni műszeres közlekedési zajmérésről készült KVMÁ 24/2004. sz. vizsgálati jegyzőkönyv szerint a XX. kerület Nagykőrösi út 25., 147, és 251. sz. alatti ingatlanok zajtól védendő homlokzatai előtt a bázis ponton 74,9 dB, éjjel 62,9 dB volt a mért zaj. A vizsgálati jegyzőkönyv megállapította, hogy a Nagykőrösi út páratlan (déli) oldalán nappal 10 dB, éjjel 14 dB értékkel lépi túl a zaj- és rezgésterhelési határértékeke megállapításáról szóló 8/2002. (III. 22.) KöM-EüM együttes rendelet (a továbbiakban: Ztr.) 3. §-ban és 3. sz. mellékletében előírt határértékeket a közlekedési zaj. A Ztr. 8. §-a szerint a zajterhelési határérték túllépése jelentős, ha 10 dB-nél nagyobb mértékű.
A környezetvédelmi törvény szerint a felügyelőség az érdekeltet tevékenysége környezetre gyakorolt hatásának feltárása érdekében – teljes körű vagy részleges – felülvizsgálatra kötelezheti, továbbá kötelezi, ha környezetveszélyeztetést, illetve környezetszennyezést észlel.
A Felügyelőség hatósági jogkörben a KTVF 25607/2004. számon, a Budapest Főváros Önkormányzat Főpolgármesteri Hivatalát a Nagykőrösi út Budapest XIX. és XX. kerületek közötti szakaszának részleges környezetvédelmi felülvizsgálatára kötelezte zaj- és rezgésvédelmi szempontból 2005. december 31-i határidővel. A határozat a környezetvédelemi törvény előírásainak megfelelően kötelezte a Hivatalt, mint a Nagykőrösi út kezelőjét és üzemeltetőjét a környezetvédelmi felülvizsgálatra.
A kötelezett fellebbezése nyomán eljáró Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség – mint másodfokú környezetvédelmi hatóság – 14/3915-4/2005. sz., 2005. szeptember 7-én hozott határozatával a részleges felülvizsgálati dokumentáció benyújtására kötelező teljesítési határidőt 2006. április 30. napjára módosította, egyebekben az első fokú határozatot helybenhagyta.
A másodfokú szerv a fellebbezést nem tartotta alaposnak tekintettel arra, hogy „Budapest Főváros Önkormányzat Főpolgármesteri Hivatala az elmúlt években tett intézkedéseket a Nagykőrösi út forgalmából származó zaj csökkentésére, azonban ezen intézkedések nem voltak elegendőek, mert a helyi lakosságtól folyamatosan érkeztek panaszok a Felügyelőségre, a helyi lakosok megkeresték a Fővárosi Főügyészség Közigazgatási Jogi Osztályát is.”
A zaj- és rezgésvédelmi felülvizsgálatot a Vibrocomp Kft. végezte el, amely a felülvizsgálat során zajméréseket is végzett a Nagykőrösi út 6., 15., 40., 77., 169., és 207. sz. lakóépületek védendő homlokzatai előtt. További épülethomlokzatok előtti megítélési pontokra számítással határozta meg a zajterhelés jellemző értékeit. Megállapította, hogy a Nagykőrösi út páratlan (déli) oldalán nappal 5-8 dB, éjjel 11-14 dB értékkel lépi túl a Ztr. 3. §-ban és 3. sz. mellékletében előírt határértékeket a közlekedési zaj. A Wekerle telep lakóépületi előtt nappal 11 dB, éjjel 17 dB a legnagyobb túllépés értéke.
A felülvizsgálatban áttekintették a zajvédelemi lehetőségeket több változatban (zajárnyékoló falrendszer, csendes útburkolat, sebességkorlátozás, útsáv áthelyezés, passzív akusztikai védelem). A zajvédelemi felülvizsgálat részeként határidőkkel ellátott intézkedési tervet készítettek, amelyben szerepel, hogy 2009. november 30. végső határidővel zajárnyékoló falakat építenek a XIX. és a XX. kerületi oldalon is.
Budapest XIX. kerületi Önkormányzat megbízásából a Vibrocomp Kft. zajvédelmi tanulmányt készített az M5 autópálya bevezető szakasz Határ út és Hunyadi utca közötti szakasz zajárnyékoló fal kialakításáról akusztikai számításokkal, és ehhez kapcsolódva a Pro Urbe Kft. elkészítette ugyanerre az útszakaszra a zajvédelemi terv út- és közműépítési munkarészt.

Az ügy jogszabályi háttere
A mellékletben található

Érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. (2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai
1. A közlekedési eredetű légszennyezés, zajterhelés valamennyi régióban a jelentős belső közúti forgalommal bíró városok – elsősorban a főváros, de az ország más térségeinek nagyvárosai is –, illetve a nagy forgalmú közlekedési útvonalak mentén fekvő települések lakosságát érinti. A közlekedés okozta környezeti hatások az egyik legnehezebben kezelhető problémát jelentik mind a közlekedési ágazat, mind a környezetvédelem számára. A megoldás azért nehéz, mert a meglévő közlekedési rendszerek, a kialakult településszerkezet és infrastruktúra nehezen módosíthatók, megváltoztatásuk jelentős költségkihatással bír.
A lakossági panaszok hátterében az áll, hogy a korábbi években a közlekedésfejlesztési beruházások megvalósítása után nem épültek meg a különböző típusú zajvédelmi berendezések. Ezt a kedvezőtlen helyzetet pedig csak erősítette az a tény, hogy az elmúlt évek motorizációs fejlődése lényegesen meghaladta az előzetes becsléseket. A problémát tehát az jelenti, hogy utólag, az útpálya megépítését és forgalomba helyezését követően, a már kialakult helyzetben kell intézkedni a káros környezeti hatások csökkentése érdekében. A negatív jelenséget tovább erősítette – és erősíti –, hogy több új bevásárlóközpont az érintett útszakaszon érhető el.
A Nagykőrösi út XIX. és XX. kerületi szakasza az M5 autópálya 2x3 sávos fővárosi bevezető szakasza. Az érintett útszakasz környezte I. rendű főút mentén lévő lakóterület, a megengedett egyenértékű A-hangnyomásszint nappal 65 dB, éjjel 55 dB.
A Felügyelőség Környezetvédelmi Laboratóriuma által 2004-ben készített vizsgálati jegyzőkönyvének, valamint a részleges felülvizsgálattal megbízott Kft. által 2006-ban készített mérési eredmények a panasz jogosságát támasztják alá. A mért eredmények szerint a közlekedési zaj mind nappal, mind éjjel jelentős mértékben túllépi a megengedett határértéket.
A jelentős mértékű határérték túllépés környezetszennyezésnek és egyben környezetveszélyeztetésnek minősül a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény 4. § g) és l) pontja szerint. 
A zajhatárértékek hosszabb ideig tartó túllépése környezetkárosítást idézhet elő. Az Egészségügyi Világszervezet 1994-ben Európa egészségi állapotával fogalakozó tanulmányában a 65 db/A fölötti környezeti zajt potenciális egészségkárosító hatásként értékeli.
A zaj- és rezgésvédelemről szóló 12/1983. (V. 12.) MT rendelet 14. § (1) bekezdésében foglaltak szerint meglevő út forgalma által okozott, az új létesítményekre megengedett zaj-, illetőleg rezgésterhelési határértéket jelentősen túllépő zaj, illetve rezgés csökkenetésére az üzemeltetőnek forgalomszervezési intézkedéseket kell tennie. A zajcsökkentési intézkedések megtételét a Felügyelőség is kezdeményezheti, továbbá zaj-és rezgéscsökkentő létesítmények és berendezések alkalmazását írhatja elő.
A zaj elleni védelem passzív vagy aktív akusztikai módszerrel történhet. 2001-ben és 2004-ben a Fővárosi Önkormányzat a Nagykőrösi út mentén lakók lakásaiban kiépítette a passzív zajvédelmet. Megállapítható ugyanakkor, hogy a passzív zajvédelemmel a határérték alatti zajszint a jelenlegi forgalmi viszonyok mellett nem biztosítható, az a problémát nem szüntette meg. 
2. A Nagykőrösi út forgalomterheléséből származó zaj csökkentésére több tanulmányterv és változat készült. A szakértői vélemények szerint a legjobb megoldás az lenne, ha a Nagykőrösi út mindkét oldalán zajvédő fal épülne. Ehhez azonban a meglévő útpálya keresztmetszeti átalakítására lenne szükség, aminek megvalósítása költségvetési kérdés. A rendelkezésemre álló iratok szerint a Közlekedési Ügyosztály Forgalomtechnikai Alosztályának véleménye szerint a Nagykőrösi út mindkét oldalán az útpályatest eltolódásával elhelyezésre kerülő zajvédő fal költségigénye több milliárd forint.
A Fővárosi Önkormányzat költségvetését a törvényes keretek között szabadon határozza meg.
A fővárosban a helyi közúthálózat fejlesztési tervét – a kerületi önkormányzatokkal egyeztetést követően – a Fővárosi Szabályozási Kerettervvel (a továbbiakban: FSZKT) összehangoltan a Fővárosi Közgyűlés hagyja jóvá. A közúthálózat fejlesztése során figyelembe kell venni a környezet- és tájvédelmi, az egészségvédelmi érdekeket és célokat. 
A közúthálózat fejlesztés tervezésének és megvalósulásának kivitelezéséhez szükséges, hogy a Fővárosi Önkormányzat költségvetésébe a szükséges pénzügyi forrásokat betervezze. Ezek a döntések az ún. tulajdonosi, és nem hatósági jogkörben hozott döntések körébe tartoznak, melyekre az ombudsmani vizsgálat lehetősége nem terjed ki. A fővárosi közgyűlés képviselő-testületének rendeletalkotására (FSZKT és a költségvetési rendelet), mint tulajdonosi jogkörben hozott döntésekre sem terjed ki vizsgálati lehetőségem, mint ahogy az átépítések, korszerűsítések tervezésének, ütemezésének, a szükséges pénzeszközök elkülönítésének vizsgálata is kívül esik hatáskörömön.
3. Az Alkotmány 18. §-ában deklarált egészséges környezethez való jog lényeges eleme, hogy kiemeli az állami cselekvés fontosságát azzal, hogy utal az állam felelősségére e jog érvényesítése terén. A lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog biztosítása szintén állami cselekvést igényel: „ezt a jogot a Magyar Köztársaság (…) az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.”
Az Alkotmánybíróság a 27/1995. (V. 15.) AB határozatában kifejtette, hogy „az egészséges környezethez való jog érvényesítése állami kötelezettség. Az érvényesítés egyik eszköze az épített környezet védelme. Az épített környezet védelméhez hozzátartozik a települési környezet védelme. A települési környezet védelme kiterjed a lakóterületre.”
Megállapítottam, hogy a panaszosnak az Alkotmány 18. § és 70/D. §-aiban deklarált, az egészséges környezethez és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joga folyamatosan sérül, éppúgy mint a gépjárművek közlekedéséből adódó környezeti ártalmakkal érintett más állampolgároké. A vizsgálattal érintett alkotmányos jogok sérelmét idézi elő, hogy jelentős számú állampolgár számára életminőség javulást jelentő aktív zajvédelmi beruházás – bár szükségessége hosszabb ideje ismert – eddig nem valósult meg. 
Megállapítottam azt is, hogy bár a Főpolgármesteri Hivatal az elmúlt éveken tett intézkedéseket a Nagykőrösi út forgalmából származó zaj csökkentésére, azonban ezen intézkedések eredményüket tekintve nem voltak elegendők. Az országgyűlési biztosnak és az általa intézkedésre felkérhető szerveknek ugyanakkor nincs hatásköre arra, hogy meghatározza mikor, melyik utat építik át stb., megoldást Budapest Főváros Önkormányzata adhat. Az érdemi változásokat jelentő megoldás – a zajvédő fal megépítése – jelentős anyagi erőforrásokat igényel, amely összegek felett nem rendelkezem, így a fal mielőbbi megépítését kikényszeríteni nem tudom.
Tekintettel arra, hogy az intézkedési tervben szerepel, hogy 2009. november 30-ig zajárnyékoló falat építenek az érintett területre, kezdeményezéssel a konkrét ügyben nem élek.
Bár az, hogy a zajcsökkentést a szóban forgó területen milyen módon oldják meg elsődlegesen financiális kérdés, mára más mód nincsen, a problémát másképp nem lehet orvosolni, annak pénzügyi fedezetét meg kell teremteni, a Fővárosi Önkormányzatnak költségvetésébe be kell terveznie.
A Felügyelőség eljárásával összefüggésben alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg, tekintettel arra, hogy hatósági jogkörében eljárva a környezetvédelmi törvény 74. § (1) bekezdésének megfelelően kötelezte az út kezelőjét, a Fővárosi Önkormányzatot részleges környezetvédelmi felülvizsgálatra.
Az érintett lakókörnyezet állapotának feltárására, a határérték túllépés csökkentésének érdekében az okok és a megoldási lehetőségek részletes és körültekintő felderítésére ugyanis a környezetvédelmi felülvizsgálat keretében van lehetőség. A részleges felülvizsgálat részeként, lezárásaként a Felügyelőség környezetvédelmi működési engedélyt fog adni az útkezelőnek, amely eljárás jelenleg folyamatban van.
4. Az évek óta elhúzódó ügy számos egymással összefüggő kérdés megoldásának szükségességét veti fel, amelyek közül nem egy (település, város, - és közútfejlesztési, költségvetési kérdések) megoldása – a jogos lakossági panaszok ellenére is túlmutat a jelentés keretein. Úgy vélem, a zajvédő falakat a város közlekedési fejlődése túllépte – és bár a konkrét esetben előrelépést jelenthet az életminőség javításában – az előidéző okot megszüntetni nem tudja, a probléma egy részét képes csak érdemben kezelni. A problémát település szerkezeti hiányok okozzák, ezen hiányosságok csupán környezetvédelmi hatósági eszközökkel nem küszöbölhetők ki. A jelenség Budapest több területén jellemző probléma, melyet ez ideig az utak tulajdonosai és kezelői érdemben nem tudtak megfelelően kezelni.
A 2003-2008. közötti időszakra vonatkozó Nemzeti Környezetvédelmi Programról szóló 132/2003. (XII. 11.) OGY határozat (a továbbiakban: Program) szerint „a településeken a közlekedési, légszennyezési és zajproblémák egyre nehezebben kezelhető gondot okoznak.
A zaj- és rezgésforrások száma, valamint az általuk kibocsátott zaj és rezgés zavaró hatása nőtt, amit a lakossági panaszok számának emelkedése és zajérzékenységének fokozódása is tükröz. Az ország 1995-2000. között vizsgált legforgalmasabb útvonalainak közelében mért, csúcsórára vonatkozó zajszintek statisztikai feldolgozása azt mutatja, hogy a mérési pontok 98%-ában 65 dBA-nál magasabb volt a zajszint. A környezeti zajforrások közül a közlekedés - és ezen belül a közúti közlekedés - a legjelentősebb. A lakosságot zavaró hatásának aránya országosan általánosan eléri az 50-55%-ot. A nagyvárosokban ez az arány 60-65%. Különösen a főforgalmi utak városokon átvezető szakaszai mellett élőket éri nagy zajterhelés.
A fejlett államok tendenciái, illetve a hazai közlekedési igények várható növekedése alapján valószínűsíthető, hogy a közlekedési eredetű kibocsátások jelentős mértékben tovább növekedhetnek az elkövetkezendő évtizedekben. A közlekedésfejlesztési intézkedések - kedvező társadalmi és gazdasági hatásuk mellett - egyaránt érintik az emberi egészség, a levegőszennyezés, a zaj, a talaj- és vízszennyezés, a hulladékok, továbbá a táj és az élővilág veszélyeztetése, valamint a területhasználat kérdéseit. Fokozott figyelmet kell fordítani a környezetkímélő közlekedési módok (tömegközlekedés, kombinált áruszállítás, vasúti, vízi közlekedés, kerékpáros közlekedés stb.) előtérbe helyezésére. Előtérbe kell helyezni a közlekedési szokások és a gépjárművezetői magatartás befolyásolásának eszközeit. A fentiekre figyelemmel kell lennie a kidolgozás alatt lévő „A környezetkímélő közlekedésfejlesztés hosszú távú stratégiája” c. dokumentumnak. További cél az ország regionális központjaiban és legfőképp a fővárosban meglévő városi tömegközlekedés részesedésének fenntartása, növelése, minőségének fejlesztése. Mindezen feladatok - környezetvédelmi jelentőségük mellett - elsődlegesen a közlekedéspolitika és az infrastruktúrát is magába foglaló közlekedésfejlesztés feladatkörébe tartoznak.”
„A város mint lakóhely, illetve az egyéb (pl. termelő, szolgáltató) funkciók között versenyhelyzet alakul ki, amelyben a város lakhatósága háttérbe szorulhat. A városokban a közúti közlekedés az összes szennyezőanyag-kibocsátás mintegy 50-60%-át teszi ki. A közúti közlekedés emissziójának csökkentését a társadalom környezettudatosságának emelésével, valamint a tömegközlekedési szolgáltatások színvonalának emelésével, forgalomcsillapítással, a kerékpáros és a gyalogos közlekedés feltételeinek javításával, az áruszállítás jobb szervezésével és lehetőség szerint a vasútra történő átterelésével lehet elérni. Olyan településpolitika kialakítása szükséges, amely csökkenti a gépjárműközlekedés igényét. A zajterhelés szintén egyre komolyabb, az egészséget is veszélyeztető tényező.”

Egy másik, hasonló tartalmú ügyben készült jelentésemben – egyebek mellett – megállapítottam, hogy „a főváros közúthálózata elavult, a rázúduló forgalmat a környezet jelentős terhelése nélkül nem képes lebonyolítani. Új utak építése nélkül a forgalomszervezési intézkedések lényegében az adott nagyságú forgalomnak a meglévő utakon való "újraosztását" jelentik, jelenthetik.” „Megállapítható az is, hogy ha a város átmenő forgalom alóli tehermentesítésére valamennyi elkerülő út megépülne, a főútvonal-hálózatra, azon tömegközlekedésre és teherforgalomra azután is számítani kell. A környezet terhelése jelentősen csökkenthető, de a főútvonalak melletti területek zaj- és levegőszennyezettsége minden körülmények között magasabb lesz, mint a város egyéb területeié.” (Ld. OBH 4076/2000.)

Figyelemfelhívás 
A kifejtettekre tekintettel a konkrét ügyben kezdeményezéssel nem élek.
Az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján azonban felkérem a Főpolgármestert, hogy tekintse át, milyen alapokból, keretekből garantálható, hogy a zajvédő fal – tekintve, hogy jogossága vitathatatlan – megépüljön, pénzügyi hiány ne okozza a határidő esetleges újabb kitolódását.
Felkérem a Közép-Duna-völgyi Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség Igazgatóját, hogy a felülvizsgálat eredményeként kiadott működési engedélyben írja elő az út kezelője által beadott intézkedési terv végrehajtását. 

Budapest, 2006. november 8.
Lenkovics Barnabás sk.

Melléklet: az érintett jogszabályok
1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
44/A. § (1) A helyi képviselőtestület: a) önkormányzati ügyekben önállóan szabályoz és igazgat, döntése kizárólag törvényességi okból vizsgálható felül, b) gyakorolja az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonost megillető jogokat, az önkormányzat bevételeivel önállóan gazdálkodik, saját felelősségére vállalkozhat (…)
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

- A közúti közlekedésről, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 30/1988. (IV. 21.) MT rendelettel 1988. évi I. törvény
8. § A közúti közlekedéssel összefüggő állami és önkormányzati feladatok:
a) a közúti közlekedés tervezése, fejlesztése, szabályozása és ellenőrzése;
h) a közúthálózat fejlesztése, fenntartása, üzemeltetése.

- A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 
1. § A község, a város, a főváros és kerületei, valamint a megye önkormányzata (a továbbiakban: helyi önkormányzat) a feladat- és hatáskörébe tartozó helyi érdekű közügyekben (a továbbiakban: helyi közügy) önállóan jár el.
(6) A helyi önkormányzat a törvény keretei között:
b) önkormányzati tulajdonával önállóan rendelkezik, bevételeivel önállóan gazdálkodik, az önként vállalt és a kötelező önkormányzati feladatok ellátásáról egységes költségvetéséből gondoskodik. Saját felelősségére vállalkozói tevékenységet folytathat. Kiegészítő állami támogatásra jogosult az önhibáján kívül hátrányos helyzetben levő települési önkormányzat;
8. § (1) A települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében különösen: a településfejlesztés, a településrendezés, az épített és természeti környezet védelme (…) a helyi közutak és közterületek fenntartása, helyi tömegközlekedés (…).
(2) Az (1) bekezdésben foglalt feladatokban a települési önkormányzat maga határozza meg – a lakosság igényei alapján, anyagi lehetőségeitől függően –, mely feladatokat, milyen mértékben és módon lát el.
10. § (1) A képviselő-testület hatásköréből nem ruházható át: a) a rendeletalkotás; d) a gazdasági program, a költségvetés megállapítása, döntés a végrehajtásukról szóló beszámoló elfogadásáról, a helyi adó megállapítása, a településrendezési terv jóváhagyása, a képviselő-testület által meghatározott értékhatár feletti hitelfelvétel, a kötvénykibocsátás, továbbá a közösségi célú alapítvány és alapítványi forrás átvétele, és átadása;

- Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény
62. § A helyi önkormányzat költségvetéséből finanszírozza és látja el a helyi önkormányzatokról szóló és más törvényben meghatározott feladatait. 
65. § (1) A helyi önkormányzat a költségvetését önállóan, rendeletben (a továbbiakban: költségvetési rendelet) állapítja meg.

- Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
17. § (1) Az országgyűlési biztos a hozzá benyújtott beadványt - a (2) bekezdésben foglalt kivétellel - köteles megvizsgálni. A célszerűnek tartott intézkedést - e törvény keretei között - maga választja meg.
18. § (2) Az országgyűlési biztos bármely hatóságtól az általa lefolytatott eljárással, illetve az eljárás elmulasztásával kapcsolatban adatokat és felvilágosítást kérhet, továbbá a keletkezett iratokba betekinthet, annak megküldését, illetőleg, ha ez nem lehetséges róluk másolat készítését kérheti.

- A környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény
4. § E törvény alkalmazásában
g) környezetszennyezés: a környezet valamely elemének a kibocsátási határértéket meghaladó terhelése;
l) környezetveszélyeztetés: az a tevékenység vagy mulasztás, amely környezetkárosítást idézhet elő;
10. § (1) Az állami szervek, a helyi önkormányzatok, a természetes személyek és szervezeteik, a gazdálkodást végző szervezetek és mindezek érdekvédelmi szervezetei, valamint más intézmények együttműködni kötelesek a környezet védelmében. Az együttműködési jog és kötelezettség kiterjed a környezetvédelmi feladatok megoldásának minden szakaszára.
31. § (1) A környezeti zaj és a rezgés elleni védelem kiterjed mindazon mesterségesen keltett energiakibocsátásokra, amelyek kellemetlen, zavaró, veszélyeztető vagy károsító hang-, illetve rezgésterhelést okoznak.
(2) A zaj és a rezgés elleni védelem keretében műszaki, szervezési módszerekkel kell megoldani:
a) a zaj- és a rezgésforrások zajkibocsátásának, illetve rezgésgerjesztésének csökkentését;
b) a zaj- és rezgésterhelés növekedésének mérséklését vagy megakadályozását;
c) a tartósan határérték felett terhelt környezet utólagos védelmét.
(3) A környezeti zajjal leginkább terhelt területek zajcsökkentését, a zajjal még nem terhelt területek kedvező állapotának megőrzését - a külön jogszabály alapján - stratégiai zajtérképekre épülő intézkedési tervek végrehajtásával kell megvalósítani.
66. § (1) A környezethasználat
c) környezetvédelmi felülvizsgálat hatálya alá tartozó tevékenységek esetén a felügyelőség által kiadott környezetvédelmi működési engedély,
jogerőre emelkedését követően kezdődhet meg, illetőleg folytatható.
73. § (1) Az egyes tevékenységek környezetre gyakorolt hatásának feltárására és megismerésére, valamint a környezetvédelmi követelményeknek való megfelelés ellenőrzésére környezetvédelmi felülvizsgálatot (a továbbiakban: felülvizsgálat) kell végezni.
74. § (1) A felügyelőség az érdekeltet tevékenysége környezetre gyakorolt hatásának feltárása érdekében - teljes körű vagy részleges - felülvizsgálatra kötelezheti a 73. § (1) bekezdésében meghatározott esetben, továbbá kötelezi, ha környezetveszélyeztetést, illetve környezetszennyezést észlel.

- 12/1983 (V. 12.) MT rendelet a zaj- és rezgésvédelemről
2. § (1) E rendelet alkalmazásában
a) veszélyes mértékű zaj: a levegőnek az emberi környezetben észlelhető olyan mértékű és minőségű nyomásingadozása, amely meghaladja a megengedett zajterhelési (zajimissziós), illetőleg zajkibocsátási (zajemissziós) határértéket;
11. § A meglevő zaj- és rezgésforrások által okozott veszélyes mértékű zajt és rezgést fokozatosan, tervszerűen csökkenteni kell.
14. § (1) Meglevő út, vasútvonal, polgári repülőtér forgalma által okozott, az új létesítményekre megengedett zaj-, illetőleg rezgésterhelési határértéket jelentősen túllépő zaj, illetve rezgés csökkentésére az üzemeltetőnek forgalomszervezési és egyéb intézkedéseket kell tennie. Ilyen intézkedések megtételét a környezetvédelmi, természetvédelmi és vízügyi felügyelőség is kezdeményezheti, továbbá a 10. § (3) bekezdésében foglaltakat is alkalmazhatja.

- 8/2002. (III. 22.) KöM-EüM együttes rendelet a zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról
3. § (1) A közlekedéstől származó zaj terhelési határértékeit a zajtól védendő területeken a 3. számú melléklet tartalmazza.
8. § A terhelési határérték túllépése jelentős, ha
a) zaj esetén 10 dB-nél nagyobb mértékű,
3. számú melléklet a 8/2002. (III. 22.) KöM-EüM együttes rendelethez
A közlekedéstől származó zaj terhelési határértékei zajtól védendő területeken
I. rendű főút, kisvárosias lakóterület: nappal 65 dB, éjjel 55 dB 

- A környezeti zaj értékeléséről és kezeléséről szóló 280/2004. (X. 20.) Korm. rendelet
1. § (1) A rendelet hatálya kiterjed 
a) Budapest és vonzáskörzete - amely Budapest - Dunakeszi - Fót - Csömör - Kistarcsa - Kerepes - Pécel - Vecsés - Gyál - Dunaharaszti - Szigetszentmiklós - Diósd - Érd - Halásztelek - Törökbálint - Budaörs - Budakeszi - Solymár - Üröm - Budakalász - Pomáz - Szentendre -,
b) a 100 000-nél több lakosú városok
közigazgatási területén belül a fő és egyéb közlekedési létesítmények, illetve az üzemi létesítmények,
c) a fő közlekedési létesítmény
által a külön jogszabály szerinti beépítésre szánt területeken, továbbá a zajvédelmi szempontból fokozottan védett területeken keltett zaj értékelésére és kezelésére, valamint az ezzel kapcsolatos adatszolgáltatásra.
3. § E rendelet alkalmazásában:
p) stratégiai zajtérkép: a környezeti zaj átfogó értékelésére, illetve az adott területen belüli aktuális zajhelyzet értékelésére és a jövőbeli zajhelyzet előrejelzésére készített térkép.
Ez alapján a Fővárosi Önkormányzatnak 2008. július 18-ig intézkedési tervet kell készíttetnie. Az intézkedési tervben 5 évnél nem hosszabb határidőt tartalmazó zajcsökkentési vagy más a zaj elleni védelmet célzó műszaki, szervezési, településrendezési megoldásokat és egyéb intézkedéseket kell rangsorba meghatározni azokban az esetekben, amikor a zajjellemzők a zajtól védendő vagy védelemre szánt területeken közlekedési zajforrás esetén nappal a 73 db/A, éjjel a 65 dB/A stratégiai küszöbértékeket meghaladják.
9. § (5) Az intézkedési tervben 5 évnél nem hosszabb határidőt tartalmazó zajcsökkentési vagy más, a zaj elleni védelmet célzó műszaki, szervezési, településrendezési megoldásokat és egyéb intézkedéseket kell rangsorolva meghatározni azokban az esetekben, amikor a zajjellemzők a zajtól védendő vagy védelemre szánt területeken a következő stratégiai küszöbértékeket meghaladják:
b) közlekedési zajforrás esetén Lden = 73 dB, Léjjel = 65 dB.
A stratégiai zajtérképet és a véglegesített intézkedési tervet a kötelezett Fővárosi Önkormányzat Közgyűlése fogadja el.
14. § (2) 2007. június 30-ig a véglegesített stratégiai zajtérképeket a kötelezett benyújtja a Minisztérium részére: 
a) az 1. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott területre, illetve a 250 000-nél több lakosú városokra vonatkozóan;

- A 2003-2008. közötti időszakra szóló Nemzeti Környezetvédelmi Programról szóló 132/2003. (XII. 11.) OGY határozat (a továbbiakban: Program)