Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3132/2005. számú ügyben

Előadó: dr. Szántó Eszter
A vizsgálat megindulása
A panaszos az Országgyűlési Biztos Hivatalához elektronikus úton eljuttatott beadványában az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat (a továbbiakban: ÁNTSZ) Debreceni-, Balmazújvárosi-, Derecske-Létavértesi, Hajdúhadházi Városi Intézete (a továbbiakban: városi intézet) és Biharkeresztes Város Önkormányzata eljárásait sérelmezte. A panaszos szomszédja a lakásában állatokat tart, azt nem takarítja, az erkélyén nagy mennyiségű lim-lomot, lejárt szavatosságú élelmiszert halmozott fel, az odaszoktatott madarak ürüléke fertőzésveszélyes. A társasház folyosója bűzös, a panaszos, és más szomszédok nem tudják használni az erkélyeiket a terjengő bűz miatt. 
A panaszos jelezte, hogy 2003-ban az ÁNTSZ városi intézetéhez, majd 2004-ben a Debreceni Önkormányzathoz fordult, azonban érdemi előrelépés az ügyben nem történt. A debreceni jegyző helyett Biharkeresztes Város Önkormányzatának jegyzője járt el, döntése ellenére a szomszédos lakás teraszán egyre több szemét található és egyre nagyobb a bűz.
Alkotmányos jogok érintettsége miatt az ügyben vizsgálatot indítottam, mely során tájékoztatást kértem Biharkeresztes jegyzőjétől az általa lefolytatott birtokvédelmi eljárás, és az azt követő végrehajtási eljárás menetéről, valamint felkértem az ÁNTSZ Hajdú-Bihar Megyei Intézetének vezetőjét a panaszos szomszédjának lakásában lévő állapotok kivizsgálására, és annak tisztázására, hogy a városi intézet mely lépéseket tett a panaszos korábbi beadványai kapcsán. 

A megállapított tényállás
Biharkeresztes Város jegyzője arról tájékoztatott, hogy a panaszos (a ház más lakóival együtt) 2004. február 26-án nyújtott be birtokvédelmi kérelmet Debrecen Megyei Jogú Város jegyzőjének. A kérelemben előadták, hogy az egyik szomszéd lakásából elviselhetetlen bűz árad, mely zavarja őket nyugodt birtoklásukban. A kérelem részletezte, hogy a szomszéd „lakásában és erkélyén karton dobozokat, lejárt szavatosságú élelmiszereket halmozott fel. Nevezett személy az alapvető higiéniai követelményeknek sem tesz eleget. Az erkélyre madarakat szoktatott, amelyek ürülékét nem takarítja el.”
Tekintettel arra, hogy a beadvány egyik aláírója a debreceni polgármesteri hivatal munkatársa, a debreceni jegyző - összeférhetetlenségére hivatkozva - kérte más települési önkormányzat jegyzőjének kijelölését. 2004. március 25-án a Hajdú-Bihar Megyei Közigazgatási Hivatal Biharkeresztes Város önkormányzatának jegyzőjét jelölte ki az eljárás lefolytatására. A biharkeresztesi jegyző 2004. április 14-én személyesen meghallgatta a kérelmezőket (az érintett szomszéd a meghallgatáson nem jelent meg), majd április 27-én az ÁNTSZ városi intézetét az eljárásba szakhatóságként bevonta és felkérte helyszíni ellenőrzésre. A városi intézet 2004. június 2-én kelt véleményében kifejtette, hogy a „lakás rendkívül elhanyagolt. Oda belépve, az ajtó előtt kellemetlen szag érződik. A lakásban különféle lomok, ruhaneműk, cipők, üres üvegek vannak felhalmozva. A lakás hónapok óta nem volt takarítva. A tapéta elpiszkolódott. (…) A tavalyi év folyamán egyszer már tartottunk a lakásban helyszíni szemlét. Az akkor tapasztaltakhoz képest a lakás állapota jelentősen romlott. A lakás jelen állapotában a szomszédos lakásban élőket a normál életvitelükben gátolja, a szaghatás révén folyamatos zavaró hatást fejt ki.” A biharkeresztesi jegyző ezt követően 2004. július 6-án kelt határoztában birtokvédelemben részesítette a panaszosokat és kötelezte a szomszédot, hogy a lakásában a kellemetlenül erős szaggal járó és ezzel más lakók nyugodt birtoklását zavaró tevékenységét szüntesse meg.
A kérelmezők 2004. augusztus 13-án, tekintettel arra, hogy a panaszolt a határozatban foglaltaknak önként nem tett eleget, kérték a végrehajtás megindítását. Az önkormányzat munkatársa 2004. augusztus 30-án helyszíni szemlét tartott, melynek során a lakásba nem tudott bejutni, de a panaszos erkélyéről a szomszéd erkélyét megtekintette. Ezt követően a biharkeresztesi jegyző szeptember 7-én kelt határozatával 10.000 Ft végrehajtási bírsággal sújtotta a szomszédot, mely összeg letiltására december 31-én került sor.
A kérelmezők 2005. április 13-án kelt beadványukban hathatósabb intézkedés megtételére kérték fel a jegyzőt, mivel véleményük szerint a helyzet rosszabbodott, lakásaikban már szellőztetni sem lehet. A biharkeresztesi polgármesteri hivatal munkatársa május 10-én ismét helyszíni szemlét tartott, mely során újfent csak az erkélyt tudta megtekinteni. Ekkor megállapította, hogy az erkély változatlanul dobozokkal, cserepekkel zsúfolt. 2005. május 26-án a jegyző ismételten meghallgatást tartott, ekkor több tanú igazolta, hogy a kérelmezők lakásaiban is érződik a bűz. 
A jegyző egyúttal tájékoztatott arról, hogy a kérelmezők a Debreceni Rendőrkapitánysághoz is fordultak, a kapitányságvezető 2005. április 25-én kezdeményezte a debreceni jegyzőnél a lakás kényszerlomtalanításának elrendelését. Tekintettel arra, hogy kijelölés folytán Biharkeresztes jegyzője járt el, a lomtalanítást is ő rendelte el, és annak lebonyolítására felkérte a Debreceni Humán Szolgáltató Közhasznú Társaságot. A Társaság arról tájékoztatta az aljegyzőt, hogy felszólításukat követően a kérelemmel érintett személy 2005. július 28-án lakását kiürítette.
Az ÁNTSZ Hajdú-Bihar Megyei Intézetének vezetője arról tájékoztatott, hogy a panaszos először 2003. április 29-én fordult kérelemmel az ÁNTSZ városi intézetéhez, kérve intézkedés megtételét a szomszéd lakásból „áradó elviselhetetlen bűz” megszüntetése érdekében. 
A városi intézet munkatársai 2003. május 14-én és 29-én helyszíni szemlét kíséreltek meg a kifogásolt ingatlanon, azonban oda bejutni nem tudtak. A panaszos erkélyéről megtekintve megállapították, hogy a panaszolt erkélyén „sok lom található”, valamint „a folyosón érezhető valamilyen szag”.
2003. június 27-én a városi intézet munkatársainak sikerült bejutniuk a lakásba, a jegyzőkönyv tanúsága szerint a „lakás 31 m2nyi, egy szoba, előszoba, fürdőszoba helyiségekből áll. (…) A lakás túlzsúfolt”. Az ÁNTSZ városi intézete 2003. július 4-én kelt levelében ismertette a panaszossal a helyszíni szemle eredményét, egyben tájékoztatták arról, hogy a szomszéd „ígéretet tett arra, hogy a nyár folyamán lakásának lomtalanítását, valamint meszelését elvégzi. A megvalósulásig szíves türelmét kérjük.”
A panaszos és több szomszédja 2004. február 25-én ismét beadvánnyal fordultak a városi intézethez. Ebben hivatkoztak arra, hogy a szomszédjuk lakásában lévő állapotok rosszabbodtak, „nem csak a folyosót és az erkélyt nem tudjuk rendeltetésszerűen használni, hanem a lakásainkba is betelepszik az elviselhetetlen bűz, ezáltal lakásunk zavartalan használata is lehetetlen.”
2004. március 31-én a városi tisztifőorvos felhívta a szomszédot, hogy nyilatkozzon arról, hogy mikorra szünteti meg a többi lakó által sérelmezett állapotokat.
2004. április 27-én Biharkeresztes jegyzője birtokvédelmi eljárásába szakhatóságként bevonta az ÁNTSZ városi intézetét. A 2004. május 28-án megtartott helyszíni szemlén készült jegyzőkönyv szerint a „lakás az elmúlt évhez képest sokkal rosszabb állapotban van. A lakásban rengeteg felhalmozott „lom” található. Rengeteg ruhanemű, cipők, spagettikrémek, üres üvegek stb. (…) Takarítatlan, bűzös a lakás, a tapéta elkoszolódott. Nem vállalja a lakásból a lomok eltávolítását.” (Az ennek alapján 2004. június 2-án kelt szakértői vélemény tartalmát a birtokvédelmi eljárás menetében ismertettem.)
A társasház lakói ezt követően 2005. március 23-án, majd április 13-án ismételten kérelmezték a városi intézet intézkedését. 
A 2005. május 17-én kelt ombudsmani megkeresést követően, az ÁNTSZ Hajdú-Bihar Megyei Intézetének munkatársai 2005. június 16-án kíséreltek meg helyszíni szemlét tartani. Mivel a szomszéd nem engedte be a megyei intézet munkatársait a lakásba, ezért a panaszos erkélyéről tekintették meg az erkélyét. Elmenőben azonban sikerült bejutniuk a lakásba, az erről 2005. június 20-án készült feljegyzés tanúsága szerint a „lakás leírhatatlan állapotban van, rendkívül elhanyagolt, takarítva több éve nem volt. A falak, a padozat, a bútorzat eredeti színe felismerhetetlen. A lakásban galambok tanyáznak. Papírdobozok, lomok, használati tárgyak vannak felhalmozva, melyektől közlekedni alig lehet. Nevezett egy kutyát tart. A lakás szobájában egyedül a kétszemélyes ágy rendeltetésszerű használata biztosított, az egész szoba hulladékkal van tele. (…) A főzőfülke, fürdőszoba szintén hulladékkal telt, takarítatlan, rendkívül bűzös.”
A megyei tisztifőorvos egyúttal arról tájékoztatott, hogy a 2005. június 16-án készült jegyzőkönyvet, valamint a 2005. június 20-án kelt feljegyzést megküldte az ÁNTSZ városi intézetének azzal, hogy kezdeményezze a lakás kényszerlomtalanítását. A városi intézet arról tájékoztatott, hogy 2005. július 6-án kelt levelükben felkérték Biharkeresztes jegyzőjét, hogy tegyen meg mindent birtokvédelmi határozata végrehajtása ügyében. 

Az ügy jogszabályi háttere
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
3. § (1) A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni. (3) E törvény alkalmazása szempontjából államigazgatási ügy minden olyan ügy, amelyben a közigazgatási szerv az ügyfelet érintő jogot vagy kötelességet állapít meg, adatot igazol, nyilvántartást vezet, vagy hatósági ellenőrzést végez.
4. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja.
13. § (1) Az államigazgatási eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára (a továbbiakban: kérelem) vagy hivatalból indul meg. A felettes szerv a közigazgatási szervet az eljárás megindítására vagy folytatására utasíthatja.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül - kiskorú ügyfél esetében soron kívül, de legkésőbb tizenöt napon belül - kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
17. § (1) A szóbeli kérelemről, az ügyfél, a tanú, a szakértő meghallgatásáról és a szemle lefolytatásáról - ha az ügyfél kéri, vagy az eljárás érdekében egyébként szükséges -, továbbá a tárgyalásról egyidejűleg jegyzőkönyvet vagy hangfelvételt (a továbbiakban együtt: jegyzőkönyv) kell készíteni.
20. § Jogszabály elrendelheti, hogy a határozat meghozatala előtt más közigazgatási szerv (a továbbiakban: szakhatóság) előzetes hozzájárulását kell beszerezni. A szakhatóságot - ha jogszabály másként nem rendelkezik - az ügyben érdemi döntésre jogosult közigazgatási szerv keresi meg.
31. § (1) A tényállás tisztázására szemle rendelhető el. Ennek megtartása során a) a szemletárgy birtokosa a szemletárgy felmutatására kötelezhető, b) helyszíni szemle tartható. (2) Ha a szemle eredményét az érdekeltek előzetes idézése vagy értesítése veszélyeztetné, a szemle elrendelését megkezdése előtt szóban kell közölni.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
77. § (1) A közigazgatási szerv első fokú határozata jogerős és végrehajtható, ha a határozat ellen határidőn belül nem fellebbeztek, a fellebbezésről lemondtak, vagy a fellebbezést e törvény kizárja.
78. § (1) A határozat végrehajtását - ha jogszabály másként nem rendelkezik - az első fokon eljárt közigazgatási szerv rendeli el.
81. § Ha a végrehajtás meghatározott cselekmény elvégzésére (ingatlan birtokba adására, lakás kiürítésére stb.) vagy meghatározott magatartásra (a továbbiakban: meghatározott cselekményre) irányul, a végrehajtást az a legalsóbb fokú közigazgatási szerv foganatosítja, amelynek illetékességi területén a kötelezett lakása vagy székhelye, illetőleg az ingatlan van. Ha nem a végrehajtást elrendelő közigazgatási szerv jogosult a foganatosításra, e célból az illetékes szervet kell megkeresni.
82. § (1) A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Így a) a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti, vagy feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze, illetőleg mással elvégeztesse; mindezekben az esetekben a kötelezettet az előreláthatólag felmerülő költség előlegezésére kötelezheti; b) a jogosult kívánságára a kötelezettet a szolgáltatás pénzegyenértékének megfizetésére kötelezheti; c) a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet; d) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt; a rendőrség a reá vonatkozó jogszabályokban megállapított kényszerítő intézkedéseket (eszközöket) alkalmazhatja.

1991. évi XI. törvény az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálatról
1. § (1) A közegészségügyi (különösen a környezet- és település-, élelmezés- és táplálkozás-, gyermek- és ifjúság-, munka- és sugáregészségügyi, kémiai biztonsági), a járványügyi, az egészségfejlesztési (egészségvédelmi, egészségnevelési és egészségmegőrzési), az egészségügyi igazgatási tevékenységek irányítása, koordinálása és felügyelete, valamint az egészségügyi ellátás felügyelete (továbbiakban együtt: népegészségügy) állami feladat.
2. § (1) A Szolgálat felügyeletet gyakorol az ország közegészségügyi-járványügyi (a továbbiakban együtt: közegészségügyi) viszonyai felett. Ennek keretében a) az ország egész területén - a fegyveres erők, beleértve az országban tartózkodó külföldi fegyveres erőket is, és a rendvédelmi szervek (ide nem értve a büntetés-végrehajtási szervezetet) tevékenységének kivételével - közegészségügyi ellenőrzést végez; b) biztosítja a vasúti, a vízi és a közúti határforgalom, valamint a nemzetközi légiforgalom közegészségügyi ellenőrzését; c) ellenőrzi a közegészségügyi szabályok érvényesülését; d) végrehajtja a külön jogszabályokban hatáskörébe utalt feladatokat.
3. § A Szolgálat népegészségügyi tevékenysége keretében a) vizsgálja, vizsgáltatja, ellenőrzi, elemzi és nyilvánosságra hozza a lakosság egészségi állapotának alakulását és az azt veszélyeztető, befolyásoló települési, lakó-, munkahelyi és társadalmi környezet fizikai, kémiai, biológiai és pszichoszociális tényezőinek állapotát, aa) értékeli és elemzi az egészségkárosító hatások kockázatát, ab) az egészségkárosító hatások megszüntetése, illetve csökkentése, a károsodás megelőzése érdekében közegészségügyi, járványügyi és egészségvédelmi programokat kezdeményez, illetve végez, ac) kezdeményezi, intézkedik és intézkedéseivel elősegíti az egészséges élet- és munkakörülmények, életmód kialakítását, ad) az aa)-ac) pontokban foglalt feladatainak végrehajtása érdekében jogosult valamennyi természetes személytől, jogi személytől, jogi személyiséggel nem rendelkező szervezettől az egészségi állapottal összefüggő adatokat térítésmentesen megkérni;
10. § (1) A Szolgálat - a 2. § (1) bekezdésének a) pontjában foglalt kivétellel - valamennyi természetes és jogi személyre, valamint jogi személyiséggel nem rendelkező társaságra kiterjedő hatósági jogkört gyakorol. (2) A Szolgálat ellenőrzése során minden munkahelyre, bármely emberi tartózkodásra szolgáló helyre beléphet, az ellenőrzött személy köteles az ellenőrzést tűrni és az ahhoz szükséges anyagokat, adatokat, eszközöket és munkaerőt ellenszolgáltatás nélkül az ellenőrző rendelkezésére bocsátani. (3) Az ellenőrzésről jegyzőkönyvet kell készíteni, amelynek a ténymegállapításokon kívül tartalmaznia kell a felelős személy ezekre vonatkozó nyilatkozatát is. A jegyzőkönyv egy másolati példányát a felelős személynek át kell adni.
11. § (1) A Szolgálat az ellenőrzés során megállapított tényállás alapján a hiányosságok, szabályszegések jellegét és súlyát mérlegelve megteszi a szükséges intézkedéseket és ellenőrzi azok végrehajtását. (2) Határozattal kell elrendelni a) a hiányosságok megszüntetését, illetőleg a szükséges intézkedések végrehajtását; b) a hiányosságok megszüntetéséig az intézmény, létesítmény stb. működésének, illetőleg az egészségre ártalmas vagy veszélyes tevékenységnek a korlátozását vagy felfüggesztését, ha e szabálytalanságok fennállása egészségkárosodást okozhat;

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai
A vizsgálatom során egyrészt áttekintettem Biharkeresztes jegyzőjének eljárását, másrészt az ÁNTSZ városi intézetének intézkedéseit. 
1. Biharkeresztes jegyzőjének a 2004. március 25-én kelt, és a polgármesteri hivatal által március 30-án érkeztetett kijelölését követően lefolytatott eljárása a tényállás felderítése körében megfelelt az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) szabályainak. Az Áe. ugyanis kimondja, hogy „a közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le” (26. § (1)-(2) bekezdés). 
A jegyző az ügyfelek személyes meghallgatásával (2004. április 14-ei tárgyalás megtartásával) és a szakhatóság bevonásával megfelelően feltárta a tényállást, ennek kapcsán alkotmányos joggal összefüggő visszásság nem merült fel. 
Az eljárás időtartama azonban nem felelt meg az Áe. szabályainak. Az Áe. ugyanis úgy rendelkezik, hogy az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől számított harminc napon belül kell meghozni (15. § (1) bekezdés). A birtokvédelem eljárás lefolytatására a Hajdú-Bihar Megyei Közigazgatási Hivatal 2004. március 25-én kelt kijelölését és ezzel együtt az eljárás iratanyagát 2004. március 30-án érkeztette Biharkeresztes város polgármesteri hivatala. Az Áe. szerinti határidő számítása ezen a napon kezdődött a biharkeresztesi jegyző számára, legkésőbb a március 30-ától számított 30. napon kellett volna határozatát meghoznia. Az Áe. lehetőséget biztosít az eljárási határidő meghosszabbítására, amikor kimondja, hogy az „eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja” (15. § (5) bekezdés). A jegyző által megküldött iratanyagban azonban az eljárás meghosszabbítására vonatkozó döntés nem található.
Összességében az eljárás a birtokvédelmi kérelem érkeztetésétől, március 30-tól, a birtokvédelmi határozat július 6-ai meghozataláig, több mint három hónapig tartott. Megállapítom, hogy az eljárás ilyen mértékű elhúzódása visszásságot okozott az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelménye és az annak részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal és a tulajdonhoz való joggal összefüggésben. 
Tekintettel azonban arra, hogy ebbe a szakhatóság lassú véleményadása is szerepet játszott, a jegyző eljárása kapcsán kezdeményezési jogosultságommal nem élek.
A jegyző az önkéntes teljesítés elmaradása miatt, a panaszosok 2004. augusztus 13-án kelt, és augusztus 17-én érkeztetett kérelmét követően indította meg a végrehajtási eljárást. Ennek keretében helyszíni szemlét tartott (augusztus 30-án), majd szeptember 7-én 10.000 Ft végrehajtási bírsággal sújtotta a kérelmezettet. Ezt követően 2005. április 13-án kelt (április 18-án érkeztetett) beadványukban a kérelmezők hathatósabb intézkedést kértek, ezért május 10-én helyszíni szemlére, május 26-án pedig tárgyalás tartására került sor. Ezt követően a jegyző elrendelte a kényszerlomtalanítást, melynek a kötelezett végül, július 28-án önként eleget tett.
Megállapítom, hogy a jegyző minden esetben teljesítette a panaszosok végrehajtás iránti kérelmeinek. Az Áe. értelmében a végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Maga a törvény felsorolja a hatóság lehetőségére álló végrehajtási módokat (82. § (1) bekezdés a)-d) pontok). Biharkeresztes jegyzője első alkalommal bírságot szabott ki a kötelezettel szemben (82. § (1) bekezdés c) pont), majd a kérelmezők második beadványát követően másik végrehajtási módra tért át, a 82. § (1) bekezdés a) pontja szerint elrendelte a lakás lomtalanítását a kötelezett költségére, melynek kivitelezésével a Debreceni Humán Szolgáltató Közhasznú Társaságot bízta meg.
Összességében a jegyző határozata végrehajtása érdekében a kérelmezők bejelentéseit követően eljárt, eljárása eredményeképpen a kötelezett végül önként eleget tett a birtokvédelmi kérelemben foglaltaknak, a végrehajtási eljárás kapcsán ezért alkotmányos joggal összefüggő visszásság nem merült fel. 
2. Az ÁNTSZ városi intézetének eljárásával kapcsolatban az alábbiakat állapítom meg. Az ÁNTSZ az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálatról szóló 1991. évi XI. törvény (ÁNTSZ törvény) szerint a „az állami költségvetésből működtetett központi hivatal” (1. § (3) bekezdés). Ugyanezen törvény szerint az ÁNTSZ „valamennyi természetes és jogi személyre, valamint jogi személyiséggel nem rendelkező társaságra kiterjedő hatósági jogkört gyakorol” (10. § (1) bekezdés).
Az ÁNTSZ tehát meghatározott ügyekben hatósági jogosítványokat gyakorolhat. Ezen eljárásaira az Áe. szabályai az irányadóak, mivel az ÁNTSZ eljárása ugyanis se az Áe. hatálya alól kivett ügytípusok között, se azon ügyek között nem szerepel a törvényben (3. § (6)-(7) bekezdések), amelyekre külön jogszabály eljárási szabályait kellene alkalmazni.
A városi intézet az első helyszíni szemlén megállapította, hogy a lakás túlzsúfolt (2003. június 27.), a további szemlék a lakás egyre rosszabb állapotáról számolnak be, míg az ÁNTSZ Hajdú-Bihar Megyei Intézetének 2005. június 20-án kelt feljegyzése szerint a lakás „leírhatatlan állapotban van, rendkívül elhanyagolt, takarítva több éve nem volt. A falak, a padozat, a bútorzat eredeti színe felismerhetetlen. (…) A főzőfülke, fürdőszoba szintén hulladékkal telt, takarítatlan, rendkívül bűzös.”
Az ÁNTSZ törvény értelmében az ÁNTSZ gyakorolja – egyebek mellett - az ország közegészségügyi-járványügyi viszonyai feletti felügyeletet. E jogköre gyakorlása során az ország területén közegészségügyi ellenőrzést végez, továbbá ellenőrzi a közegészségügyi szabályok érvényesülését (2. § (1) bekezdés a), c) pontok). Az ellenőrzés során megállapított hiányosságok, szabályszegések jellegét és súlyát mérlegelve az ÁNTSZ megteszi a szükséges intézkedéseket és ellenőrzi azok végrehajtását. A hiányosságok megszüntetését, illetőleg a szükséges intézkedések végrehajtását az eljáró intézetnek határozattal kell elrendelnie (11. § (1)-(2) bekezdés a) pont).
Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatában kifejtette, hogy az „Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. (…) A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon.”
Megállapítom, hogy a városi intézet egy alkalommal sem hozott a panaszos és szomszédjai által benyújtott beadványokat követő eljárásai lezárásaként határozatot. Ezzel egyrészt figyelmen kívül hagyta mind az Áe, mind pedig ÁNTSZ törvény határozathozatali kötelezettségét előíró rendelkezéseit, másrészt a helyzet folyamatos rosszabbodása ellenére sem élt az ÁNTSZ törvényben biztosított jogosítványaival. Nem tette meg azokat az intézkedéseket, amelyekre a róla szóló törvény 11. §-a alapján jogosult lett volna, és amely révén a hatóság korábbi beavatkozásával a 2005. június 16-i állapotok elkerülhetőek lettek volna.
Az érdemi döntés és a határozathozatal folyamatos elmaradása visszásságot okoz Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelménye, annak részét képező tisztességes eljáráshoz való jog, a jogorvoslathoz való joggal, valamint az egészséghez és az egészséges környezethez való joggal összefüggésben. 
A biharkeresztesi önkormányzat birtokvédelmi eljárásában a városi intézet szakhatóságként vett részt. A szakhatóság eljárását az Áe szabályozza. Eszerint a „szakhatóság a megkeresést tizenöt napon belül köteles teljesíteni” (21. § (1) bekezdés). A szakhatóságnak lehetősége van a megkereső hatóságtól a nyilatkozata megtételére további nyolc napot kérni (21. § (2) bekezdés). A megküldött iratanyagban a határidő meghosszabbítása iránti kérelem nem volt fellelhető, tehát a városi intézetnek az Áe. alapján 15 nap állt a rendelkezésére nyilatkozata megtételére.
A biharkeresztesi jegyző megkeresését a városi intézet 2004. május 4-én érkeztette, a válasz kelte 2004. június 2-a, tehát 29 nap telt el a nyilatkozat elkészültéig. A szakhatóság eljárásnak a törvényi határidőt meghaladó elhúzódása visszásságot okozott az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelményével, a tisztességes eljáráshoz való joggal és az egészséges környezethez való joggal összefüggésben.
Az ÁNTSZ Hajdú-Bihar Megyei Intézete az országgyűlési biztos megkeresését követően tartott helyszíni szemlét. 2005. június 16-án először a panaszos erkélyéről tekintették meg a megyei intézet munkatársai a panaszolt erkélyét, majd elmenőben bejutottak a lakásba is. Az erkély megtekintésén tapasztaltakat jegyzőkönyvbe foglalták, a lakásban lévő állapotokat azonban egy feljegyzésben összegezték a szakemberek. 
Az ÁNTSZ törvény értelmében a lakás megtekintése hatósági ellenőrzésnek minősül, amelyről a törvény 10. § (3) bekezdése értelmében jegyzőkönyvet kellett volna felvenni.
A lakás megtekintésén tapasztaltak jegyzőkönyvbe foglalásának elmulasztása visszásságot okozott az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelménye, valamint az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben. 

Kezdeményezés
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. §-ának (1) bekezdése értelmében kezdeményezem: 
Az ÁNTSZ Debreceni-, Balmazújvárosi-, Derecske-Létavértesi, Hajdúhadházi Városi Intézete vezetőjének, hogy hatósági eljárásai során az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálatról szóló 1991. évi XI. törvény szabályait teljes körűen alkalmazza, valamint, hogy szakhatóságként tett nyilatkozatait az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvényben biztosított határidőben tegye meg, 
Az ÁNTSZ Hajdú-Bihar Megyei Intézete vezetőjének, hogy a hatósági ellenőrzésen tapasztaltakat minden alkalommal foglalja jegyzőkönyvbe. 

Budapest, 2005. október 6.
Lenkovics Barnabás sk.