Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3040/2005. számú ügyben
(Kapcsolódó ügy: OBH 3054/2005.)
Előadók: dr. Sipos Beáta
dr. Szántó Eszter
dr. Szilágyi Julianna
Az eljárás megindulása
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosához két – egy névtelen, illetve egy neve elhallgatását kérő panaszos által benyújtott – beadvány érkezett, amelyek szerint a Fejér Megyei Ápoló Gondozó Otthon polgárdi intézményében lakó középsúlyos és súlyos fogyatékossággal élő embereket a gondozók bántalmazzák, nem engedik őket kimenőre, a ruházatukat elzárják, a higiéniai szabályokat nem tartják be, az ápolók, szakemberek végzettsége nem megfelelő. Kifogásolták azt is, hogy az intézmény vezetőjének lánya kozmetikai szalont alakított ki az intézmény területén. 
A beadványok alapján vizsgálatot indítottam, és a 2005. május hónapban tartott Fejér megyei munkalátogatásom keretében a munkatársaim is felkeresték az intézményt.

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. (2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

Az ügy jogszabályi háttere
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (Sztv.)
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről (Ptk.) 
1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről

A vizsgálat megállapításai
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa 1996-ban átfogóan , majd 1997-ben utóvizsgálat keretében már ellenőrizte a polgárdi intézményt., amely akkor egészségügyi gyermekotthonként működött. A vizsgálatok számos, alkotmányos joggal összefüggő visszásságot tártak fel, amelyek orvoslására az országgyűlési biztos több ajánlást is tett.
Az otthon korábbi igazgatójának közalkalmazotti jogviszonya 1998. január 1-jével megszűnt, a jelenlegi vezető 1998 május 1-jétől látja el a feladatát. Korábban ő volt az intézmény vezető ápolója, egészségügyi főiskolát végzett, valamint szociális szakvizsgával rendelkezik. Ennek ismeretében megállapítom, hogy az intézményvezető végzettsége megfelel az SzCsM rendelet 3. számú mellékletében, a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményekben foglalkoztatottak képesítési előírásai 9. pontjában foglaltaknak.
Az intézmény, a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője 2004. október 11-én kelt határozata értelmében ideiglenes - 2005. december 1-jén lejáró - működési engedéllyel rendelkezik. Tevékenysége szerint szakosított ellátást, ápolást, gondozást nyújtó intézmény, fogyatékos személyek otthona, és 120 fő egy évnél idősebb értelmi fogyatékos gyermek és felnőtt ellátását biztosítja. Az ideiglenes működési engedély feladatként rögzíti az intézmény szennyvízhálózatának a központi szennyvízelvezető hálózatra való csatlakozását, és ezzel a szennyvízelvezetés megoldását.
Az intézményt 1979-ben alapították. Ellátási területe Fejér Megye, ahol kizárólag ez az otthon látja el a fiatalkorú fogyatékkal élők gondozását. Az intézmény lakói nagytöbbsége cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt áll, a gondnokok a szülők, illetve a polgárdi önkormányzat tagjai, kiskorúak esetében a Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat.
Az intézmény elhelyezkedése változatlan, „Polgárdi külterületének ipartelepi részén, kb. 3 km-re a településtől, Székesfehérvár irányában a 70-es főúton, négy hektár területen fekszik. Az épületek az M7-es autópálya építésekor az építkezést végző katonák szállásainak céljára hozták létre, ún. modul barakk elemekből. Csőszelvényekből és szögacélból hegesztett rácsos tartószerkezetű, falai 3-4 cm vastag, szalmatörekből, cement kötéssel készült 50x200 cm-es lapok. U-szelvényű acélkeretben, csavarozással rögzítették a tartócsövekhez. A csővázat hordó szerkezet elhelyezését követően végeztek a talajon homokfeltöltést, kb. fél méter magasságban. Egészségügyi intézménnyé történő átalakításkor, 1979-ben 40-50 cm mély, 25 cm széles beton sávalapot készítettek - amely alapozás nem éri el a kötelező, fagyhatárt meghaladó mélységét -, és a panelek belső oldalára egy sor magasított téglából falat húztak.(…) Az intézet földszintes barakképületekből áll, melyek egy része - három épület - szolgál a gondozottak elhelyezésére. Külön épületben található az iroda, a garázs stb. Az egész otthont embermagasságú kerítés veszi körül.” (Részlet az OBH 9329/1996. számú jelentésből.)
Az intézetben portaszolgálat működik. Az intézmény történetében előfordultak elkóborlások, 2002-ban, majd 2003 év elején ugyanaz a gondozott hagyta el az intézmény területét – a gondozók ellenőrzésének elmaradása miatt – egy alkalommal Polgárdiból, egyszer pedig a vasútállomásról vitték vissza.
A fűtést saját kazánház biztosítja, valamint a vezetékes gáz- és vízhálózatra is rácsatlakozott az intézmény. A kaputól 5-10 percnyi sétára van egy buszmegálló a 70-es úton, valamint ugyanekkora távolságra található a vasútállomás is. Az intézményben dolgozók busszal, vonattal járnak a környékről. Az otthon elhelyezkedése megfelel az SzCsM rendeletnek az intézmények kialakítására vonatkozó előírásainak, mely szerint a személyes gondoskodást nyújtó intézményt úgy kell kialakítani, hogy az tömegközlekedési eszközzel könnyen megközelíthető legyen (4. § a) pont).
Az épületek a megyei önkormányzat tulajdonában állnak. Az intézményben négy földszintes lakóépület található, kettő 1966-ban épült, ezek 1998-ban kerültek felújításra, a másik kettő 1986-ban épült, melyeket 1999-ben újítottak fel. A lakóépületekben összesen 25 lakószoba és egy-két fő elhelyezésére szolgáló betegszoba van. A lakószobák 2, 3, 4 és 6 ágyasak. A helyszíni vizsgálat során a lakóépületekben több négy, öt és hatszemélyes szobát láttunk. Az SzCsM rendelet a bentlakásos intézmény tárgyi feltételei körében a lakószobák kialakítására az alábbi előírásokat tartalmazza: A lakószobában egy ellátottra legalább hat négyzetméternyi lakóterületnek kell jutnia (41. § (4) bekezdés a) pont), a szobában továbbá négynél több személy csak kivételesen indokolt esetben és csak akkor helyezhető el, ha biztosított számukra a fejenkénti hat m2-nyi lakóterület (42. § (1) bekezdés).
Megállapítom, hogy azáltal, hogy bizonyos lakószobákban több, mint négyen laknak és ezen szobák alapterülete nem biztosítja a jogszabály által előírt minimális lakóterület nagyságot, a gondozottak elhelyezése visszásságot okoz az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság, az emberi méltóság és a legmagasabb szintű testi és lelki egészségéhez fűződő jogokkal összefüggésben. Tekintettel az intézmény fizikai lehetőségeire, és a fenntartó által is ismert túlzsúfoltságra, - melyre megoldást az intézmény új helyen történő kialakítása ad -, a szobák kialakítása, beosztása és a rendelkezésre álló lakóterület nagyság biztosítása érdekében kezdeményezési jogommal nem élek.
Az épületek felszerelését külső segítségből tudják megoldani, így az intézmény a Pető Intézetnél pályázott és nyert eszközöket. Három vizesblokkot – a gyermekek, illetve egy női és egy férfi fürdőhelyiséget – a vizsgálatot megelőzően újítottak fel. A fekvőbetegek házában fejlesztőszoba és pezsgőfürdő található. Az intézményben élő 11 mozgáskorlátozottat elhelyező épületben nincsenek küszöbök, rámpák és kapaszkodók segítik a közlekedést, és két fürdőhelyiség a kerekesszékkel közlekedők számára akadálymentesen van kialakítva. Az épületek közötti közlekedést aszfaltozott utak könnyítik. Az intézmény kialakítása tehát megfelel az akadálymentes közlekedés feltételeinek (SzCsM rendelet 4. § b) pont). 
Az intézménybe bekerülést előgondozás előzi meg, melyet az igazgató és szakmai helyettese, a vezető ápoló végzik, együttesen vagy külön-külön. A beköltözést megelőzően a jövendő gondozottak az intézményt meglátogatják.
A gondozottak ellátásáról 74 fő - 53 szakdolgozó és 21 fős kiszolgáló személyzet - gondoskodik. A szakdolgozói állományon belül egy hét fős mentálhigiénés csoport működik, az ellátottakkal konduktor, gyógypedagógus, óvodapedagógus, pedagógus és mentálhigiénés szakember foglalkozik, ezen felül 46 gondozó és ápoló gondoskodik az ellátottakról, a szakképzettségi arány 86%-os. Az orvosi ellátás az alábbiak szerint biztosított; Mezőszentgyörgyről heti kétszer jár át háziorvos – Polgárdiban van háziorvosi ügyelet -, úgyszintén kétszer rendel az intézményben a gyermekorvos. Székesfehérvárról heti egyszer érkezik pszichiáter, aki két órában rendel. Szakrendelésre, illetve kórházi ellátásra a gondozottakat Székesfehérvárra viszik.
Az SzCsM rendelet értelmében a szakosított ellátást biztosító intézményben a dolgozók legalább 80%-ának szakképzettnek kell lennie (6. § (1) bekezdés). Ugyanezen rendelet 2. számú melléklete tartalmazza a személyes gondoskodás formáinak szakmai létszámnormáit. Ennek értelmében a fogyatékosok tartós bentlakást nyújtó intézményében 100-200 férőhely közötti heti 6 órában kell orvosnak rendelnie. Ezeknek az előírásoknak az intézmény eleget tesz.
Az intézmény mosodáján 3 mosónő, 1 varrónő és egy raktáros gondoskodik a napi 150 kg ruha mosásáról és vasalásáról. A lakók a ruházatukat a költőpénzükből biztosítják, nyilvántartásukat név és szám szerinti megjelölés könnyíti, az intézeti textíliákat az intézmény költségvetéséből vásárolják, ezeket csoport szerint jelölik meg. A mosó- és tisztítószereket külön helyiségben elzárva tartják. A ruházat és a textíliák biztosítása az intézményben megfelel az SzCsM rendelet 46. §-ában foglaltaknak. Eszerint az „ellátást igénybe vevő a bentlakásos intézményben saját ruházatát és textíliáját használja. A ruházat tisztításáról és javításáról az intézmény a házirendben meghatározott módon gondoskodik”. A gondozottakat hat csoportba - kor, nem és fizikai állapot szerint - osztják, átlagosan 18-20 gondozott található egy csoportban. Az intézményben a személyi térítési díj mértéke 2005-ben 34.100 Ft. A fekvőbetegek életkortól függetlenül tartoznak egy csoportba (27 fő), ők külön épületben kerültek elhelyezésre, a 11 mozgáskorlátozott külön csoportot képez, úgyszintén a 6-18 éves korú kis- és fiatalkorúak (ők 16-an vannak). A gyermekek csoportját a foglalkozáshoz kettéosztják, a fejlesztésükkel gyógypedagógus, óvónő és nővér foglalkozik. Ezen kívül két fiú csoport van – értelmi képesség szerint osztották be őket -, illetve egy leány csoport.
A gondozottak közül 21 képzési kötelezett és három magántanuló, akikkel gyógypedagógus és pedagógus foglalkozik munkaidőn kívül. Az intézmény ezzel eleget tesz a SzCsM rendeletben foglalt azon előírásnak, miszerint a „gyermekkorú személyeket ellátó bentlakásos intézmény gondoskodik a tankötelezettségi kort elért gyermek tanulási képessége vizsgálatának megszervezéséről, valamint a gyermek állapotának megfelelő képzési kötelezettsége teljesítésének feltételeiről gyógypedagógiai fejlesztéséről és indokolt esetben a tankötelezettség és képzési kötelezettség teljesítésének feltételeiről” (59. §).
A gondozók és ápolók két típusú műszakban dolgoznak - háromszor nyolc órában, illetve kétszer tizenkét órában – attól függően, hogy melyik csoporttal foglalkoznak. Egy az Ifjúsági, Családügyi, Szociális és Esélyegyenlőségi Minisztérium által kiírt pályázaton vett részt az intézmény, hogy lakóotthont alakíthassanak ki. Jelenleg négy ellátott van, aki az otthonban képes lenne önellátásra – ők jelenleg 2 kétszemélyes szobában élnek, egy külön épületben – a lakóotthont tíz fő befogadására tervezik. Ennek megvalósítása remélhetőleg könnyít majd az intézmény túlzsúfoltságán.
A gondozottak étkezését – hasonlóan más megyei fenntartású intézményekhez – a fenntartó kiszervezte, a SODEXHO Kft Tekerespusztáról szállítja az ételt. A Kft. napi háromszori étkezést - a hétvégék kivételével pedig napi kétszeri meleg étellel - biztosít, speciális - normál, pépes, cumis, diabeteses és diétás - étrenddel. A 14 év alattiak napi ötször kapnak enni (reggeli, tízórai, ebéd, uzsonna, vacsora), a 14-18 év közöttiek pedig négy (reggeli, ebéd, uzsonna, vacsora) alkalommal. A lakók nagy többsége az étkezőben fogyasztja el ételt, a fekvőbeteget az ápolók etetik meg. Az étkezések száma és az ételek típusa megfelel az SzCsM rendelet étkezésre vonatkozó szabályainak. Eszerint ugyanis az „ellátottak étkeztetése keretében legalább napi háromszori étkezést - ebből legalább egy alkalommal meleg ételt - kell biztosítani. A kiskorúak a főétkezéseken kívül naponta legalább kétszer kiegészítő étkeztetésben részesülnek. Ha az ellátást igénybe vevő egészségi állapota indokolja, részére - orvosi javaslatra - az orvos előírásainak megfelelő étkezési lehetőséget (pl. diéta, gyakoribb étkezés) kell biztosítani.” (45. § (2)-(3) bekezdések). 
Az étkező 50 férőhelyes, a lakók két turnusban étkeznek. Ott jártunkkor az ebédhez készülődtek a gondozottak, a lakóház előtt gyülekeztek és onnan együtt sétáltak át az ebédlőhöz. Az étterem funkcionál egyúttal a látogatók fogadására alkalmas helyiségként is. Az intézmény – 2004. június 28-án kelt - házirendje az ellátásban részesülő személyek és hozzátartozóik kapcsolatának szabályait úgy rendezi, hogy az „intézet köteles biztosítani a látogatók részére kultúrált környezetet nyújtó helyiséget. Erre a célra az ebédlő áll rendelkezésére. Amennyiben a hozzátartozók meg kívánják tekinteni a gondozott lakószobáját, úgy oda bemehetnek, de 15-20 percnél tovább lakószobában tartózkodni nem lehet” (Házirend IV. rész 1. b) pont). Az SzCsM rendelet értelmében a bentlakásos intézményben ki kell alakítani a látogatók fogadására alkalmas helyiséget (41. § (2) bekezdés g) pont), mely azonban nem lehet az étkező. Bizonyos intézményekben – amelyekben kisebb létszámú szobák vannak – azt a gyakorlatot alakították ki, hogy a lakók a szobájukban fogadják a látogatóikat. Ezt azonban a házirend kifejezetten tiltja. Mindebből következően az intézményben a jogszabályi előírások ellenére nincs látogatók fogadására alkalmas helyiség, a gondozottak nem tudják megfelelő keretek között fogadni a látogatóikat. Ez a hiányosság visszásságot okoz az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelményével és az emberi méltósághoz fűződő joggal kapcsolatban.
A lakóknak lehetőségük van kimenőre, az intézmény pszichiátere állapítja meg, hogy kik azok – 8-10 ember -, akik kíséret nélkül elhagyhatják az intézmény területét. Az otthonban a személyi térítési díj mértéke 2005-ben 34.100 Ft. A lakók költőpénzük elköltéséről maguk rendelkeznek, akik számára biztosított a kimenő, azok önállóan gondoskodnak a bevásárlásról, a többiek számára az ápolónővérek kérésre megvásárolják, illetve, aki nem képes felmérni, hogy mire szeretné költeni a pénzét, annak a nővérek vásárolnak be, az ismert szükségleteikhez igazodva. Az intézménybe költözéskor a lakó aláír egy nyilatkozatot, melyben egyrészt hozzájárul, hogy a költőpénzét az intézet kezelje „azt részben pénz, és/vagy azon szükségleteimnek megfelelő áru vásárlása útján azt részemre biztosítsa.” Egyúttal a lakó hozzájárul ahhoz is, hogy az intézmény folyószámláján tartsa a költőpénzét „annak kamatait az intézet a gondozottak közösségi céljára használja fel”. Végül hozzájárul ahhoz is a nyilatkozatot tevő lakó, hogy munkajutalom esetén ezt az összeget az intézet „az intézmény számlájára utalja, vagy kisebb összegekben (100-1500 Ft) a pénztárból önállóan felvehessem, és saját céljaimra fordíthassam.”
A beköltözéskor aláírandó nyilatkozat tartalmával kapcsolatban az alábbi megállapításokat teszem. Tekintettel arra, hogy – mint arról az intézmény igazgatója tájékoztatott – a lakók nagytöbbsége cselekvőképtelen, esetükben nem lehet figyelmen kívül hagyni a Ptk. cselekvőképtelenekre vonatkozó szabályait. A Ptk. 15 §-ának (1) bekezdése értelmében ugyanis a cselekvőképtelen személy jognyilatkozata – a törvényben meghatározott kivételekkel – semmis, az ő nevében a gondnoka jár el. A szabály alóli törvényi kivételeket a 15. § (2) bekezdése határozza meg. Ennek értelmében a „cselekvőképtelen személy maga is megkötheti azokat a csekély jelentőségű szerződéseket, amelyek a mindennapi életben tömegesen fordulnak elő, és különösebb megfontolást nem igényelnek”. A Ptk. kommentárja értelmezi ezt a bekezdést, amennyiben nevesíti a (2) bekezdésben foglalt kivételeket:
1. a cselekvőképtelen személy a szerződést közvetlenül maga köti és teljesíti (pl. kisebb bevásárlást bonyolít).
2. a szerződésnek csekély jelentőségűnek kell lennie. E feltétel meglétét a közfelfogás szerint, de minden esetben az adott helyzetben, és a gondnokolt körülményeitől függően kell értékelni.
3. Az ügylet csak olyan lehet, amely a mindennapi életben tömegesen fordul elő. A tömegesen megfogalmazás azt jelenti, hogy ilyen típusú jogügyletet a lakosság széles köre köt rendszeresen (pl. minden nap) vagy időszakonként rendszeresen visszatérően.
4. Végül csak olyan ügyletek vonhatók ebbe a körbe, amelyek különösebb megfontolást nem igényelnek.
A korlátozottan cselekvőképes személy jognyilatkozata – szintén törvényben rögzített kivételekkel – „csak akkor érvényes, ha azt a gondnoka beleegyezésével vagy utólagos jóváhagyásával tette” (14/B. § (1) bekezdés). 
Mindebből következően nincs az intézménynek olyan lakója, aki a költőpénze és a munkajutalma kezelése és felhasználása kérdésében önállóan – a gondnoka nélkül -nyilatkozatot tehetne. Ilyen tartalmú nyilatkozat megtételének kötelezettsége visszásságot okoz az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelményével és az emberi méltósághoz fűződő joggal összefüggésben.
Úgyszintén problémát vet fel a nyilatkozatnak azon kitétele, amely értelmében a lakók költőpénzét az otthon folyószámláján kezelik, és a gondozott hozzájárul ahhoz, hogy költőpénze kamatait „az intézet a gondozottak közösségi céljaira használja fel”. A folyószámlán kezelt pénzösszegek kamatai minden esetben a pénz tulajdonosát illetik, függetlenül attól, hogy az összeg tulajdonosa cselekvőképes, cselekvőképességében korlátozott vagy cselekvőképtelen. Az intézmény ezen gyakorlata a jogbiztonsághoz, és a gondozottak tulajdonhoz fűződő jogával összefüggő visszásságot okoz.
Az intézményben a Lakógyűlés elnöke gyűjti össze a panaszokat, lakógyűlést negyedévente tartanak. Az igazgató úgy tájékoztatott, hogy az intézményben Érdekképviseleti Fórum működik – megalakítását és tevékenységének részletes rendjét a 2004. augusztus 23-án kelt szabályzat tartalmazza. Tagjai között 2005. január 1-jétől a fenntartó képviselője is jelen van. Kérdésünkre arról azonban nem tudott felvilágosítást nyújtani, hogy a fórum ülésein a gondozottak szülei részt vesznek-e, illetve, hogy mikor tartotta az Érdekképviseleti Fórum utolsó ülését. Az Sztv. értelmében az intézmény fenntartója köteles meghatározni az érdekképviseleti fórum megalakításának és tevékenységének szabályait (99. § (1) bekezdés). A Fejér Megyei Közgyűlés elnökének 2003. április 24-én életbe léptetett szabályzata alapján alapította meg az intézmény az Érdekképviseleti Fórumot. A szabályzat IV. fejezete 11. pontja értelmében az „Érdekképviseleti Fórumot az elnök – az intézmény igazgatójával előzetesen egyeztetett időpontban – évente legalább egy esetben köteles összehívni és az intézmény működésével kapcsolatban tájékoztatást kérni”. 2005. május 17-én kelt, a hivatalomnak címzett jelentésében az igazgató újfent arról tájékoztatott, hogy az „Érdekképviseleti Fórum összehívására nem került sor”.
Megállapítom, azáltal, hogy az Érdekképviseleti Fórum a jogszabályi, illetve az intézmény saját szabályzata rendelkezései ellenére nem működik, visszásságot okoz az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelményével és a kérelemhez fűződő joggal összefüggésben. A gondozottak napirendje az alábbiak szerint zajlik: 8 órakor van reggeli, majd negyed 10-től egy-egy órás foglalkozások, negyed 12-től készülés az ebédre, majd étkezés. 13-14 óra között pihenő, majd 14-18 óra között a csoportoknak szabad foglalkozás, jó idő esetén a kertben játszanak. 18 órakor tálalják a vacsorát, majd este tisztálkodás következik. 
Az ellátottak fejlesztésére tankonyha, kézműves foglalkozás (szövés, gyertyaöntés), barkácsműhely áll rendelkezésre, számukra az intézmény biztosít munkaruhát. Ezzel az intézet gyakorlata összhangban van az SzCsM rendelet azon szabályával, mely szerint „azokban a bentlakásos intézményekben, ahol szervezett keretek között foglalkoztatás folyik, a foglalkoztatás jellege szerinti védő- és munkaruha ellátásról, valamint az egészséges és biztonságos munkavégzés feltételeiről az intézmény gondoskodik” (47. §). Egy lakó látja el a portaszolgálatot, a mosodában ketten dolgoznak, továbbá a karbantartási munkákban és a takarításban is segítenek. A munkavégzésért a gondozottaknak időarányos munkaterápiás jutalmat fizet az intézmény, mely gyakorlat megfelel az SzCsM rendeletben foglaltaknak. („Munkajutalomban minden, az intézmény működési körén belül szervezett foglalkoztatásban részt vevő ellátott részesíthető, függetlenül attól, hogy rendszeres havi jövedelemmel rendelkezik-e vagy sem. Ha az ellátott költőpénzben részesül, a költőpénz összege nem csökkenthető a munkajutalom összegével.”)
Az épületek között rendezett kert található, illetve egy játszótér fajátékokkal. Az intézmény kertjében egy nyitott úszómedencét is kialakítottak és használnak. Az intézménynek van egy jól felszerelt tornaterme, melyet csoportokba osztva – általában heti egyszer, a mozgássérültek, illetve a kiskorúak heti három alkalommal - használnak a lakók óvónő és gyógypedagógus segítségével. Az egyik fiúcsoport rendszeresen jár úszni, atletizál, ők versenyeken indulnak. A lakók üdültetését az intézmény egy alapítványa segítségével oldják meg, így jutottak el Vajtára, Tamásiba, Velencére, Balatonszemesre és Szántódpusztára a lakók, valamint egy napos kiránduláson vehettek részt Veszprémben, a Budapesti Vidámparkban, illetve hajókiránduláson. Az intézményben havonta egy alkalommal református lelkész tart istentiszteletet. Mindezen mozgás és szabadidős lehetőségek biztosításával az intézmény eleget tesz az SzCsM rendeletben foglalt azon rendelkezéseknek, mely szerint a bentlakásos intézmény biztosítja a szabadidő kulturált eltöltésének feltételeit, a hitélet gyakorlásának feltételeit, és lehetőségeihez képest megtesz mindent az ellátottak testi-lelki aktivitása fenntartásának, megőrzésének érdekében. Összességében megállapítottam, hogy az intézményben lévő körülmények az országgyűlési biztos korábbi vizsgálatához képest jelentősen javultak, az ellátottak jóval emberibb, állapotukat fejlesztő körülmények közötti élnek. A panaszokban ismertetett egyéb sérelmeket - így az intézményen belül kialakított kozmetikai szalon meglétét - nem tapasztaltuk. 

Kezdeményezés
A feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása érdekében felkérem az intézmény vezetőjét, hogy: gondoskodjon az intézmény Érdekképviseleti Fórumának a jogszabályok, valamint a saját szabályzatának megfelelő működéséről; szabályozza úgy az ellátottak költőpénze és munkajutalma intézményi kezelését, hogy az megfeleljen a Polgári Törvénykönyv (1959. évi IV. törvény) korlátozottan cselekvőképes, valamint a cselekvőképtelen személyekre vonatkozó rendelkezéseinek; gondoskodjon a látogatók fogadására alkalmas helyiség kijelöléséről.

Budapest, 2005. november 29.

Lenkovics Barnabás sk.