Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2820/2005. számú ügyben
(kapcsolódó ügyek: OBH 3700/2005., OBH 4580/2005., OBH 6255/2005., OBH 2750/2006., 
OBH 2992/2006., OBH 3008/2006., OBH 3172/2006.)

Előadó: dr. Somosi György

Az eljárás megindulása
2004-ben OBH 3071/2003. számon átfogó vizsgálatot folytattam a szabadtéren tartott rendezvények lakókörnyezetre gyakorolt zavaró hatásai tárgyában.
Az összefoglaló jelentés elkészítése óta eltelt időszak alatt folyamatosan érkeztek a szabadtéri rendezvények zaját sérelmező újabb beadványok, ezért ismét átfogó vizsgálatot tartottam szükségesnek, amit a panaszok nagy számán túl aktuálissá tesz az is, hogy a rendezvények döntő többségét a nyári hónapokban tartják.

A megállapított tényállás
OBH 2820/2005.
A pápai panaszos a várkerti parkolóban kora délutántól késő éjjelig tartó rendezvények zaját sérelmezte. A polgármesteri hivataltól arról értesültem, hogy a helyszínen két állandó programot tartanak: júniusban a Nemzetközi Játékfesztivált, augusztusban a Borfesztivált. Mindkét rendezvény 3 napos, péntektől vasárnapig tart.
Pápa város képviselő-testületének a közterületek használatáról és a reklámozás rendjéről szóló 18/1994. (V. 17.) sz. rendelete szerint, a közterület mindennemű igénybe vételének engedélyezése iránti kérelmet a Polgármesteri Hivatalhoz kell benyújtani. Az engedély kiadásáról a polgármester dönt. A rendeletben foglalt előírások megtartását a közterület-felügyelet ellenőrzi. Az ellenőrzés során a közterület-felügyelők a tettenért elkövetőt helyszíni bírsággal sújthatják. [8. § (1) és 11. § (1) bekezdése]
OBH 3700/2005.
A budapesti 20. kerületben lakó panaszos előadta, hogy 1990. óta rendszeressé váltak a zajos közterületi rendezvények, ezek „többsége két és fél illetve háromnapos”. A beadványhoz mellékelt újságcikk szerint „(…) a képviselő-testület, miután több képviselő is felszólat az október 22-ei koncert miatt, egyetértett abban, hogy a sétáló utcában korlátozzák az ilyen jellegű rendezvények számát.”
Egy rendelkezésemre bocsátott, 2005. június 15-én kelt közterület-használati megállapodásban az áll, hogy a „Használó a szórakoztató műsorokkal kapcsolatosan köteles az általánosan elvárható vagy a jogszabályokban rögzített, a közterületeken alkalmazható hang- és fény effektusokra vonatkozó követelményértékeket – hangerő maximum 50 dB – rendelkezéseket betartani.” A megállapodás egy-egy példányát az Önkormányzat megküldi a Fővárosi Közterület-felügyeletnek és a XX-XXIII. kerületi Rendőrkapitányságnak.
OBH 4580/2005.
A miskolci panaszos a városi sportcsarnok közelében tartott, 22 óra után is folyó rendezvények miatt fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához.
A polgármesteri hivataltól arról értesültem, hogy a helyszín a város frekventált pontja, ahol május 1. és október 30. között maximum két napos rendezvényeket tartanak. Az önkormányzat a zajpanaszok hatékony kezelésére rendőrből, közterület felügyelőből és zajszakértőből álló ún. zajkommandót hozott létre, amit a rendőrség ügyeleti számán lehet hívni.
OBH 6255/2005.
Az indítványozó a soproni Fő téren tartott rendezvények számát és a hangosítás mértékét sérelmezte. A polgármester arról tájékoztatott, hogy 2005-ben a Fő téren június 25-től szeptember 4-ig átlagosan heti két rendezvényt – általában szombat-vasárnap 16.00-22.00 óra között – bonyolítottak le. Egy alkalommal a rendezvényt 24.00 óráig tervezték. A válasz szerint „Sopron Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatala a rendezvények jogszerűvé tétele érdekében elvárja, hogy a szervezők vagy a hangosítást végzők zajkibocsátási határérték megállapításáért folyamodjanak a hatóság felé, és annak betartásáról gondoskodjanak. 
Az Önkormányzat a zajvédelemről nem alkotott helyi rendeletet. A jogszerűséget a zaj- és rezgésvédelemről szóló 12/1983. (V. 12.) MT rendelet, illetőleg a zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról szóló 8/2002. (III. 22.) KöM-EüM együttes rendelet előírásainak betartásával, betartatásával biztosítva látja.”
A polgármester a panaszosnak írt levelében kifejtette, hogy a Fő teret turisztikai, kulturális és egyéb szempontból is vonzóvá kell tenni, ehhez viszont elengedhetetlenül szükségesek azok a rendezvények, amelyeket a nyáron megrendeztek. Egy másik levélben alternatív helyszíneket sorolt fel, melyek szintén alkalmasak kulturális rendezvények befogadására.
Kapuvár jegyzője a panaszos és társai birtokvédelem iránti kérelmét elutasította. A határozat indokolása szerint a birtoksértőt a jegyző a jövőre vonatkozóan akkor tilthatja el a magatartás megismétlésétől, ha az jogellenes volt. Jogellenes cselekményt a Pro Kultúra Kht. mint szervező nem követett el.
OBH 2750/2006.
A panaszos a budapesti Városligetben és a Felvonulási téren tartott hangosítással járó rendezvényeket kifogásolta. Előadta, hogy „a rendezvények a nyári időszakban (kb. májustól szeptemberig) általában csütörtöktől vasárnapig tartanak, elsősorban az esti órákban, különféle helyszíneken (Felvonulási tér, városligeti nagyrét, Petőfi csarnok szabadtéri színpada, Olof Palme ház terasza, Széchenyi kert). Az indítványozó utalt arra is, hogy a Városliget környezetében a lakóházakon kívül idősek otthona, kórház, iskolák, irodaépületek, követségek találhatók.
OBH 2992/2006.
A Pesti Evangélikus Egyház Deák téri Egyházközség igazgatólelkésze az Erzsébet téri Gödör Klub és a Városháza park rendezvényeit sérelmezte. A beadvány szerint „Épületünk Deák téri szárnyának lakói évek óta kell, hogy elszenvedjék az Erzsébet téri Gödör Klubban, illetve az Erzsébet téren szervezett, sokszor éjszakába nyúló és jelentős zajkibocsátással járó szabadtéri rendezvények zavaró, zaklató hatásait. Ezeknek ’köszönhetően’ a nyár jelentős időszakában képtelenség nyitva tartani az ablakokat, hisz ellenkező esetben előfordul, hogy a lakók otthonukban nem értik egymás szavát. A helyzet az elmúlt év októberétől tovább romlott. Eleinte örömmel kísértük figyelemmel a Bárczy István utca – Károly körút által határolt tér romos pavilonsorának lebontását és a málladozó épületeknél mégiscsak kellemesebbnek tűnő köztér kialakítását. Idővel kiderült, hogy örömünk korainak bizonyult. A Fővárosi Önkormányzat tulajdonában lévő területen ugyanis azóta egymást érik a nagyszabású szabadtéri rendezvények, koncertek és fesztiválok.”
A panaszos a zavaró zajkibocsátáson túl kifogásolta azt is, hogy egy alkalommal a szervezők a Deák téri evangélikus templom és a parókia épületének falát vetítési felületként használták.
OBH 3008/2006.
Az indítványozó a Városligetben tartott programok miatt fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához. A panaszos szerint van arra lehetőség, hogy ésszerű határok között módosítsák a rendezvények idejét. Ismételt beadványában arról számolt be, hogy „a hétvégén újra pokollá változott a Felvonulási tér és környéke.” A kifogásolt rendezvény 22.20-ig tartott, amit egy 20 perces tűzijáték követett.
OBH 3172/2006.
A panaszos – akinek korábbi beadványát OBH 6108/2005. számon már vizsgáltam – részletesen ismertette a vizsgálat befejezése óta történteket: „Március 17-én a zenének titulált fülsiketítő ricsaj éjjel fél tizenkettőig tartott. (…) Március 18-án a frenetikus ricsaj este fél nyolctól éjfélig tartott. (…) Március 19-én este nyolctól éjjel tizenegyig dübörgött a kampány. (…) Április 12: hangos dáridózás délután öttől fél tizenegyig, másnap a ’zene’ már négykor elkezdődött, de akkor elmenekültünk hazulról. (…) A második választási forduló éjszakájáról fölösleges is beszélni, fél kettőig tartott a fülsiketítő dínom-dánom. Megemlékezhetünk azonban nagyszombat, húsvétvasárnap és húsvéthétfő éjjeléről, amelyek (…) ismét csak recsegő zenebonával teltek – ezúttal is a Városháza parkból – tönkretéve ezzel a húsvéti ünnepeket. (…) Május 1-jén hangos zene szól a Városházi parkból déli tizenkettőtől éjjel fél kettőig, a vége felé erős beszéd is hallható. Május 4-én kezdődik ugyanott a három napos pálinkafesztivál. (…) Közben a Gödör területén felállítják a crashtest buborékokra emlékeztető ufósátrait és parancsnoki hídját, műsoruk annak, aki ráér nézelődni, talán érdekes, de amúgy csak az általános ricsajt növeli.” A beadvány a továbbiakban a következő napok (május 5,6,7,10,11,12,13.16.) zajos eseményeit ismerteti.

Az ügy jogszabályi háttere
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről,
1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról,
1991. évi XX. törvény a helyi önkormányzatok és szerveik, a köztársasági megbízottak, valamint egyes centrális alárendeltségű szervek feladat- és hatásköréről,
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról,
1995. évi LIII. törvény a környezet védelmének általános szabályairól,
1999. évi LXIII. törvény a közterület-felügyeletről,
12/1983. (V. 12.) MT rendelet a zaj- és rezgésvédelemről (MT rendelet),
8/2002. (III. 22.) KöM-EüM együttes rendelet a zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról.

Az érintett alkotmányos jogok
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
42. § A község, a város, a főváros és kerületei, valamint a megye választópolgárainak közösségét megilleti a helyi önkormányzás joga. A helyi önkormányzás a választópolgárok közösségét érintő helyi közügyek önálló, demokratikus intézése, a helyi közhatalomnak a lakosság érdekében való gyakorlása.
44/A. § (1) A helyi képviselőtestület: b) gyakorolja az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonost megillető jogokat, az önkormányzat bevételeivel önállóan gazdálkodik, saját felelősségére vállalkozhat, (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. (2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai
1. Mint a bevezetőben már írtam, 2004-ben átfogó vizsgálatot folytattam a szabadtéri rendezvények lakókörnyezetre gyakorolt zavaró hatásai tárgyában, megállapításaimat összefoglaló jelentésben összegeztem. 2006-ban OBH 6108/2005. számon a budapesti Gödör Klubban és a Károly körúti Városháza parkban tartott zajos rendezvényeket sérelmező panaszt vizsgáltam. (Mindkét jelentés megtalálható a www.obh.hu oldalon.)
Az alábbiakban az összefoglaló jelentés egyes megállapításait idézem:
„A konkrét beadványokból, valamint a korábban vizsgált, környezetvédelmi tárgyú panaszokból kiolvasható az állampolgárok környezet-tudatosságának erősödése. A lakosság egyre érzékenyebben reagál a környezetében történő, a megszokott életvitelt megváltoztató zavaró jelenségekre. (…) Az önkormányzati törvény értelmében a települési önkormányzat feladata egyebek mellett a közművelődési, tudományos, művészeti tevékenység, a sport támogatása is. Figyelemmel kell ugyanakkor lennie arra, hogy sűrű, nagyvárosias beépítettségű lakóterületeken a zenés (hangosító berendezést alkalmazó) rendezvények rendkívül zavarhatják a környéken lakókat, emellett a közlekedést, a lakóhelyek megközelítését is megnehezíthetik, végső soron a megszokott életvitelt is megváltoztathatják. Szabadtéri rendezvények tartásához nem elegendő egy viszonylag nagyobb beépítetlen terület, tekintettel kell lenni a lakókörnyezet érdekeire is. A helyszín gondos kiválasztásával megelőzhetőek a lakossági panaszok. (…) A közterületek használatának, rendjének szabályozásakor (annak eseti engedélyezésekor) a tulajdon hasznosításához fűződő önkormányzati érdek, illetve a rendezvényekkel közvetlenül érintett lakosság érdekei közötti megfelelő egyensúlyra kell törekedni, különös figyelemmel arra, hogy a helyi önkormányzás alanya a választópolgárok közössége. A helyi közhatalmat gyakorló, tulajdonosként a „szomszéd” tulajdonosokkal egyenjogú önkormányzatnak fokozott kötelezettsége a lakók zavartalan nyugalmának biztosítása legalább 22.00 – 06.00 óra között. (…) A zeneszolgáltatás (hangosító berendezés alkalmazása) nem sértheti a lakóknak az ingatlanok használatához fűződő törvényes érdekeit, nem teheti lehetetlenné az ingatlanok rendeltetésszerű használatát.”
2. A 12/1983. (V. 12.) MT rendelet 9. § (1) bekezdése szerint a zajkibocsátási határérték megállapítására irányuló kérelemben ismertetni kell a zajforrásokat, a helyszíni viszonyokat, a zaj csökkentésére tervezett megoldásokat, azok várható eredményét, valamint a zajkibocsátási határérték megállapításához szükséges egyéb adatokat.
A Legfelsőbb Bíróság egy határozatában megállapította, hogy „A per adatai szerint az alperesek által üzemeltetett bár működése 1988. évben és 1989. évben is lehetetlenné tette a felperes ingatlanának a rendeltetésszerű használatát. Ezt az állapotot önmagában azzal az ítéleti rendelkezéssel nem lehet megszüntetni, hogy a bíróság meghatározza az alperesek által betartandó dB-értéket. A felperesnek ugyanis nincs módja ennek az ellenőrzésére, illetve nem várható el, hogy az előírás megsértése miatt minden esetben külön-külön fellépjen, esetleges újabb birtokháborítás megszüntetése iránti eljárást kezdeményezzen.”(BH1992. 100.)
Bár a zavarás ebben az esetben egy bár működésével függött össze, a határozatból kitűnik, hogy a betartandó dB értékek meghatározása önmagában nem elegendő.
Az OBH 6108/2005. számú ügyben készült jelentésben kifejtettem, hogy ellenőrzés hiányában a zajkibocsátási határértékről hozott határozat csak formálisnak tekinthető.
„Általánosságban megállapíthatjuk, hogy a környezetvédelmi közigazgatási szabályok megsértését a polgári jogi igényérvényesítés során a bíróság mindig figyelembe veszi, s mind a szomszédjogi, mind a birtokvédelmi perekben ennek alapján megalapozottnak tekinti a zavarás tényének megállapítását. Tehát a polgári jogi sajátos szempontok az államigazgatási határozatokkal szemben csak akkor jelennek meg, ha a felek az engedélyben foglaltakat betartják. Ekkor a polgári jogi vitában az államigazgatási engedélynek megfelelő magatartás nem feltétlenül jelenti azt, hogy polgári jogi jogsértés nem következett be.” (Környezetvédelmi jogesetek és a szakértői tevékenység KJK-KERSZÖV Jogi és Üzleti Kiadó Kft. Budapest, 2001. 185-186. o.)
Az előírt határérték megtartása csak a közigazgatási jog szempontjából teszi jogszerűvé a rendezvény zajkibocsátását, miközben „a polgári jogviszonyok megsértése – például a nyugodt birtoklás jogának sérelme – megvalósulhat a határértéket ugyan el nem érő, de az adott jogviszonyban zavarónak minősülő magatartással is és viszont.” (Bándi Gyula: Környezetjog Osiris Kiadó Budapest, 2000. 189. o.)
3. a) Szükséges ismertetni a 6108/2005. számú ügyben megszólított szervek vezetőitől kapott válaszokat is.
aa) Budapest Rendőrfőkapitánya kifejtette, hogy „a hatályos jogi szabályozás miatt nem könnyű a rendőri fellépés csendháborítás esetén. (…) A rendőrség a zajszint mérésére mérőeszközökkel nem rendelkezik, így a helyszínen a szabálysértés elkövetésének tekintetében állást foglalni nem tud. Műszeres mérés hiányában vagy az emberi zaj okozta ’csendháborítás’ esetén a helyszínen szabálysértés megállapítására nincs lehetőség, a rendőr nem avatkozhat be, szankciókat – figyelmeztetést, helyszíni bírságot, feljelentést – nem alkalmazhat, csupán megkérheti az ’elkövetőket’ a zajongás megszüntetésére, s felvilágosíthatja a bejelentőt a jogszabályi lehetőségekről, illetve értesítheti az illetékes önkormányzatot.”
ab) A Fővárosi Közgyűlés Várostervezési és Városképvédelmi Bizottságának elnöke válaszához a Bizottság több határozatát is mellékelte.
„0145/2006. (I. 18.) sz. VVB. határozat: A Várostervezési és Városképvédelmi Bizottság úgy dönt, hogy felkéri a Főpolgármester Urat, gondoskodjék arról, hogy a Budapest, V. kerület Városháza parkban az elmúlt 3 hónapban megtartott rendezvények szervezői mutassák be a bizottságnak, hogy a rendezvényekkel párhuzamosan voltak-e zajméréseik.
0146/2006. (I. 18.) sz. VVB. határozat: A Várostervezési és Városképvédelmi Bizottság úgy dönt, hogy felkéri a Főpolgármester Urat, gondoskodjék arról, hogy a Budapest, V. kerület Városháza parkban a következő 1 évben megtartásra kerülő rendezvényeken a rendezők a hangosítás ideje alatt zajmérési jegyzőkönyvet rögzítsenek annak tisztázására, hogy az erre a térségre vonatkozó zajhatárértékeket betartották-e.
0147/2006. (I. 18.) sz. VVB. határozat: A Várostervezési és Városképvédelmi Bizottság úgy dönt, hogy felkéri a Főpolgármester Urat, gondoskodjék arról, hogy
1. az V. kerület Városháza parkban és a Gödörben tartandó rendezvények szervezőivel a hatályos csendrendeletet be lehessen tartatni,
2. a Fővárosi Önkormányzat a környezetvédelmi és önkormányzati törvények alapján szigorúbb zajrendelet megalkotását kezdeményezze.
Így a Várostervezési és Városképvédelmi Bizottság az 1. illetve 2. határozati pont alapján alakítja ki a Városháza park hasznosításának koncepcióját.”
A határozatok értelmében a felelős mindhárom esetben a fővárosi főpolgármester, a határidő 30 nap.
A Bizottság intézkedett, hogy a Városháza parkban tartandó rendezvények „Használati Megállapodás”-aiba kerüljön be, hogy a Használó köteles Belváros-Lipótváros Önkormányzatának 28/2003. (IX. 26.) B. L. Ö. számú, a zaj- és rezgésvédelem helyi szabályozásáról szóló rendeletében foglaltak maradéktalan betartására. A Használó a jogszabályban foglaltak ellenőrizhetősége érdekében a program zenei részén, a hangosítás ideje alatt köteles az arra jogosult szakértővel zaj- és rezgésterheléses műszeres vizsgálatot végeztetni, és a vizsgálat eredményének egy hiteles példányát a Használatba adó részére haladéktalanul vagy a rendezvény befejezését követő három munkanapon belül átadni. Az intézkedés végrehajtását a Bizottság következetesen ellenőrizni fogja.
ac) A Fővárosi Közterület-felügyelet igazgatója kifejtette, hogy a felügyelet törvényi kötelezettségeinek teljesítése és feladatainak ellátása során a közterületi rend fenntartása érdekében kiemelten kezeli a közterületek jogszerű használatára vonatkozó ellenőrzéseket, amelyeket kiterjesztenek a főváros frekventált területein tartott szabadtéri rendezvényekre és az azok által okozott zajhatások fizikális vizsgálatára is. A felügyelet a zaj mértékét mérő eszköz hiányában nem tudja mérni. A közterület-használati hozzájárulásban megállapított határértéknél érzékelhetően nagyobb zaj- és rezgésszint vélelmezése esetén a felügyelők a szakhatósági mérés kezdeményezésén túl figyelmeztetéssel, helyszíni bírság kiszabásával vagy feljelentéssel élhetnek a rendezvény szervezőjével szemben.
A felügyelet igazgatója tájékoztatott arról is, hogy a főváros közterületi rendjének és tisztaságának javítását és hatékonyabb védelmét szolgálja a Budapesti Rendőr-főkapitánysággal megkötött együttműködési megállapodás.
ad) Az érintett kerület jegyzője arról értesített, hogy a kezdeményezésben foglaltaknak megfelelően eseti túllépést csak különösen indokolt esetben engedélyez.
b) Az egyes szabálysértésekről szóló 218/1999. (XII. 28.) Korm. rendelet 6. § (1) bekezdése szerint, aki lakott területen, az ott levő épületben, vagy az ahhoz tartozó telken, tömegközlekedési eszközön, továbbá természeti és védett természeti területen indokolatlanul és a megengedettnél nagyobb zajt okoz, amely alkalmas arra, hogy mások nyugalmát, illetőleg a természeti vagy a védett természeti értéket zavarja, harmincezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható. A csendháborítás szabálysértés elkövetéséhez tehát indokolatlan és a megengedettnél nagyobb zaj okozása szükséges.
A 8/2002. (III. 22.) KöM-EüM rendelet üzemi, építőipari és közlekedési eredetű zajokra állapít meg határértékeket. Az MT rendelet értelmében veszélyes mértékű zaj a levegőnek az emberi környezetben észlelhető olyan mértékű és minőségű nyomásingadozása, amely meghaladja a megengedett zajterhelési (zajimissziós), illetőleg zajkibocsátási (zajemissziós) határértéket. E rendelet figyelembe veszi, hogy vannak nem mérhető, határértékekhez nem köthető zajok is, ezért veszélyes mértékűnek minősíti azt a zajt is, amelyre – jellegéből adódóan – határértéket nem lehet előírni, illetőleg a zajkeltés azonos körülmények között nem ismételhető, de érzékszervi észleléssel megállapíthatóan emberek nyugalmát jelentős mértékben zavarja. Tipikusan ilyen az emberi tevékenységhez kapcsolódó zaj.
A Korm. rendelet 6. § (2) bekezdése a csendháborítás szabálysértés elkövetőjével szemben lehetővé teszi, hogy többek között a rendőrség és a közterület-felügyelő helyszíni bírságot szabjon ki.
„Az R. 6. § (1) bekezdésébe a szabálysértés tényállási elemei közé bekerült ’és a megengedettnél nagyobb’ szöveg a szabálysértési tényállás értelmezésénél a gyakorlatban gondot okozhat. A csendháborításról a korábban hatályos 17/1968. (IV. 14.) Korm. rendelet 23. §-ának (1) bekezdése egyértelműen fogalmazott, amikor úgy rendelkezett, hogy a szabálysértést az követi el, aki ’…indokolatlanul olyan zajt okoz, amely alkalmas arra, hogy mások nyugalmát zavarja’. Helyes lett volna az R. 6. §-ában ezt a szöveget meghagyni. (…) A megengedettnél nagyobb zajra hivatkozás esetleg a zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról szóló jogszabályokban megengedett értékhatárokra utal. Ezeknek a szabályoknak a hatálya azonban nem terjed ki az R. 6. § (1) bekezdésében meghatározott helyekre, területekre és ott okozható zajra. (…) Véleményünk szerint a szabálysértési tényállást módosítani kellene és az ’és a megengedettnél nagyobb’ szöveg helyére az ’olyan’ szót kellene az (1) bekezdésbe beiktatni.” (Károlyiné Dr. Müller Erzsébet – Dr. Kovalik Pál – Dr. Mészáros József – Dr. Papp László: Új szabálysértési jogszabályok, magyarázatokkal II. kötet HVG-Orac Lap- és Könyvkiadó Kft. Budapest, 2002. 27-28. o.)
A fentiek alapján a csendháborítás szabálysértés tényállásának módosítását tartom szükségesnek.
c) Az összefoglaló jelentésben javasoltam, hogy a Fővárosi Közgyűlés a lakossági érdekek, valamint a műemlékvédelem figyelembevételével, a kerületek bevonásával közgyűlési rendeletben határozza meg azokat a fővárosi közterületeket, amelyeken rendezvények tarthatók. Szükségesnek tartottam, hogy e rendelet az alkalmas helyszíneken túl, a rendezvények megtartásának részletes technikai feltételeit is tartalmazza. A főpolgármesteri hivatal környezetvédelmi ügyosztálya az Országgyűlési Biztosok Hivatala képviselőjének részvételével 2005. október 18-án egyeztető megbeszélést tartott. A megjelentek egyetértettek abban, hogy célszerű megvárni a zaj- és rezgésvédelemről szóló magasabb szintű jogszabályok hatálybalépését, majd ezt követően módosítani a fővárosi rendeleteket.

Összefoglalás
Az önkormányzati autonómia lényegi vonása, hogy a helyi önkormányzat a törvény keretei között önállóan, szabadon mérlegelve járhat el. Döntését az Alkotmánybíróság, illetve bíróság és kizárólag jogszabálysértés esetén bírálhatja felül.
Az Ötv. 8. § (1) bekezdése értelmében a települési önkormányzat feladata az épített és természeti környezet védelme, és a közterületek fenntartása. Ezek a feladatok pedig feltételezik a városkép, valamint közterület-használat rendjének szabályozási kompetenciáját. (1017/B/1994. AB határozat)
Mint fentebb már írtam, a települési önkormányzat Ötv-ből adódó feladata a közművelődési, tudományos, művészeti tevékenység támogatása is. A tömör, városias beépítésű területek azonban – különösen a lakóházak közvetlen közelében vagy azok között – alkalmatlanok a folyamatos hangerősítős szabadtéri rendezvények lebonyolítására. A zajjal eleve túlterhelt világunkban újabb zajforrások megjelenése a lakosság jogos panaszát válthatja ki. A rendszeres zajos programok a tulajdonhoz, az egészséges környezethez és a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogot sérthetik. A hosszabb ideig tartó hangerősítős rendezvényeket kevésbé beépített, ezáltal alkalmasabb területeken kell megrendezni.
A közterület-felügyelet mérőműszer hiányában a zaj dB-ben kifejezett mértékét nem állapíthatja meg, azt viszont egyszerű szemrevételezéssel igen, hogy a szervezők az engedélyezett időpontban befejezik-e a programot.
Az Alkotmány deklarálja, hogy a helyi önkormányzás a helyi közhatalomnak a lakosság érdekében való gyakorlása. Az Ötv-ben meghatározott feladatok teljesítése, az önkormányzati tulajdon hasznosításához, a turizmus fejlesztéséhez fűződő érdek, illetve az érintett lakosság érdekei közötti megfelelő egyensúlyra kell törekedni. Ez az egyensúlyi állapot azzal valósítható meg, ha a rendezvényeket több helyszínen tartják, nem egyetlen területet terhelve az összes programmal (a programhoz választják a legalkalmasabb helyszínt), meghatározzák a szabadtéri rendezvények helyszínéül szolgáló közterületeken engedélyezhető maximális rendezvényszámot és azok időtartamát, a feltételek betartását pedig hatékonyan ellenőrzik. A körültekintő szabályozás és szervezés a lakók számára is elfogadhatóbbá teheti a programokat.
A panaszosok a zavarás miatt szomszédjogi vagy birtokvédelmi szabályokra alapított eljárást is indíthatnak. A szomszédjogi jogérvényesítés csak bíróság előtt lehetséges, míg birtokvédelem egy éven belül a jegyzőtől, egy év után pedig a bíróságtól kérhető.

Javaslat, Kezdeményezés, Figyelemfelhívás
Az 1993. évi LIX. törvény 25. §-a alapján javasolom, hogy az igazságügyi és rendészeti miniszter kezdeményezze a csendháborítás szabálysértési tényállás módosítását.
A Tv. 21. § (1) bekezdése alapján felkérem Budapest Főpolgármesterét, hogy tájékoztasson a Fővárosi Közgyűlés Várostervezési és Városképvédelmi Bizottságának fentebb ismertetett 2006. január 18-án kelt határozataiban foglaltak végrehajtásáról.
Felkérem a Fővárosi Közterület-felügyelet igazgatóját, hogy tájékoztasson a felügyelőknek a szabadtéri rendezvények ellenőrzései során szerzett tapasztalatairól és a rendőrséggel kötött együttműködési megállapodás keretében tett intézkedésekről.
Megfontolásra ajánlom az önkormányzatok számára a miskolcihoz hasonló zajkommandó felállítását, valamint a zaj- és rezgésvédelem helyi szabályozását.
A jövőben a jegyzők a 8/2002. (III. 22.) KöM-EüM együttes rendelet által lehetővé tett eseti túllépést csak különösen indokolt esetben engedélyezzék.
Tekintettel arra, hogy a vizsgált problémák az ország más településein is jelentkezhetnek, a jelentés megállapításainak megismertetéséhez az önkormányzati és területfejlesztési miniszter közreműködését kérem.

Budapest, 2006. június 27.
Lenkovics Barnabás sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok 
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
100. § A tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné.
188. § (1) Ha a birtokost birtokától jogalap nélkül megfosztják, vagy birtoklásában zavarják (tilos önhatalom), birtokvédelem illeti meg.
191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését.
192. § (1) Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltoztatását.
(2) A birtokos az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését egy év eltelte után közvetlenül a bíróságtól kérheti. A birtokos közvetlenül a bírósághoz fordulhat akkor is, ha az ügyben a birtokláshoz való jogosultság is vitás.

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról
1. § (1) A község, a város, a főváros és kerületei, valamint a megye önkormányzata (helyi önkormányzat) a feladat- és hatáskörébe tartozó helyi érdekű közügyekben (helyi közügy) önállóan jár el.
(2) A helyi közügyek a lakosság közszolgáltatásokkal való ellátásához, a közhatalom önkormányzati típusú helyi gyakorlásához, valamint mindezek szervezeti, személyi és anyagi feltételeinek helyi megteremtéséhez kapcsolódnak.
(3) A helyi önkormányzat – a törvény keretei között – önállóan szabályozhatja, illetőleg egyedi ügyekben szabadon igazgathatja a feladat- és hatáskörébe tartozó helyi közügyeket. Döntését az Alkotmánybíróság, illetve bíróság és kizárólag jogszabálysértés esetén bírálhatja felül.
8. § (1) A települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében különösen: a településfejlesztés, a településrendezés, az épített és természeti környezet védelme, a lakásgazdálkodás, a vízrendezés és a csapadékvíz elvezetés, a csatornázás, a köztemető fenntartása, a helyi közutak és közterületek fenntartása, helyi tömegközlekedés, a köztisztaság és településtisztaság biztosítása; gondoskodás a helyi tűzvédelemről, közbiztonság helyi feladatairól; közreműködés a helyi energiaszolgáltatásban, a foglalkoztatás megoldásában; az óvodáról, az alapfokú nevelésről, oktatásról, az egészségügyi, a szociális ellátásról, valamint a gyermek és ifjúsági feladatokról való gondoskodás; a közösségi tér biztosítása; közművelődési, tudományos, művészeti tevékenység, sport támogatása; a nemzeti és etnikai kisebbségek jogai érvényesítésének a biztosítása; az egészséges életmód közösségi feltételeinek elősegítése.
16. § (1) A képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.

1991. évi XX. törvény a helyi önkormányzatok és szerveik, a köztársasági megbízottak, valamint egyes centrális alárendeltségű szervek feladat- és hatásköreiről
85. § (1) A települési önkormányzat képviselőtestületének feladat- és hatáskörébe tartozik:
e) helyi zaj- és rezgésvédelmi szabályok megállapítása.

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
17. § (1) Az országgyűlési biztos a hozzá benyújtott beadványt – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – köteles megvizsgálni. A célszerűnek tartott intézkedést – e törvény keretei között – maga választja meg.
21. § (1) Ha a rendelkezésre álló adatok szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot az előidéző szerv saját hatáskörben meg tudja szüntetni, az országgyűlési biztos kezdeményezheti az érintett szerv vezetőjénél a visszásság orvoslását. Az ilyen kezdeményezés rövid úton (távbeszélőn, szóban stb.) is történhet, ez esetben a kezdeményezés időpontját, módját és lényegét az ügyiraton kell rögzíteni.
25. § Ha az országgyűlési biztos álláspontja szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság valamely jogszabály vagy az állami irányítás egyéb jogi eszköze fölösleges, nem egyértelmű rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára (hiányosságára) vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra, illetve az állami irányítás egyéb jogi eszköze kiadására jogosult szervnél a jogszabály (állami irányítás egyéb jogi eszköze) módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását. A megkeresett szerv állásfoglalásáról, illetve esetleges intézkedéséről hatvan napon belül értesíti az országgyűlési biztost.

1995. évi LIII. törvény a környezet védelmének általános szabályairól
31. § (1) A környezeti zaj és a rezgés elleni védelem kiterjed mindazon mesterségesen keltett energia-kibocsátásokra, amelyek kellemetlen, zavaró, veszélyeztető vagy károsító hang-, illetve rezgésterhelést okoznak.
(2) A zaj és a rezgés elleni védelem keretében műszaki, szervezési módszerekkel kell megoldani:
a) a zaj- és a rezgésforrások zajkibocsátásának, illetve rezgésgerjesztésének csökkentését;
b) a zaj- és rezgésterhelés növekedésének mérséklését vagy megakadályozását;
c) a tartósan határérték felett terhelt környezet utólagos védelmét.
(3) A környezeti zajjal leginkább terhelt területek zajcsökkentését, a zajjal még nem terhelt területek kedvező állapotának megőrzését – a külön jogszabály alapján – stratégiai zajtérképekre épülő intézkedési tervek végrehajtásával kell megvalósítani.

1999. évi LXIII. törvény a közterület-felügyeletről
1. § (1) A közterületi rend és tisztaság védelméről a települési önkormányzat közterület-felügyelet, illetőleg közterület-felügyelő útján gondoskodhat.
(2) Közterület-felügyeletet a községi, a városi képviselő-testület, a megyei jogú városi közgyűlés, a fővárosban – a helyi önkormányzatokról szóló törvény keretei között – a fővárosi kerületi képviselő-testület és a közgyűlés (képviselő-testület) hozhat létre a polgármesteri (főpolgármesteri) hivatal belső szervezeti egységeként vagy önálló költségvetési szervként közterület-felügyelet elnevezéssel. Közterület-felügyeletet több önkormányzat társulásos formában is működtethet.
(4) A felügyelet feladata:
a) a közterületek jogszerű használatának, a közterületen folytatott engedélyhez, illetve útkezelői hozzájáruláshoz kötött tevékenység szabályszerűségének ellenőrzése;
b) a közterület rendjére és tisztaságára vonatkozó jogszabály által tiltott tevékenység megelőzése, megakadályozása, megszakítása, megszüntetése, illetve szankcionálása;
c) közreműködés a közterület, az épített és a természeti környezet védelmében;
d) közreműködés a közrend, a közbiztonság védelmében;
e) közreműködés az önkormányzati vagyon védelmében;
f) közreműködés a köztisztaságra vonatkozó jogszabályok végrehajtásának ellenőrzésében;
g) közreműködés állat-egészségügyi és ebrendészeti feladatok ellátásában.
6. § (1) A felügyelet a képviselő-testület által meghatározottak szerint együttműködik a rendőrséggel, a polgári védelemmel, a vám- és pénzügyőrséggel, a hivatásos önkormányzati tűzoltósággal (rendvédelmi szervek), határterületen a határőrséggel, az egyéb állami ellenőrző és önkormányzati szervekkel, társadalmi szervezettel, így különösen a polgárőrség helyi szervezetével, valamint a feladatai ellátásához segítséget nyújtó egyéb szervezettel.
7. § (1) A felügyelő a jogszabályban meghatározott feladatainak ellátása érdekében rendszeres, illetőleg folyamatos hatósági ellenőrzést végez illetékességi területén.
(2) A felügyelő az intézkedéssel érintett személyről, az intézkedés vagy az eljárás szempontjából lényeges környezetről és körülményről, tárgyról kép- és hangfelvételt készíthet, amely kizárólag az adott eljárásban, jogszabály előírásai szerint használható fel.
8. § (1) A felügyelő köteles intézkedni vagy intézkedést kezdeményezni, ha a feladatkörébe tartozó jogszabálysértő tényt, tevékenységet, mulasztást észlel vagy olyan tényt, tevékenységet, mulasztást hoznak tudomására, amely a feladatkörébe tartozó ügyben beavatkozást tesz szükségessé.

12/1983. (V. 12.) MT rendelet a zaj- és rezgésvédelemről
2. § (1) E rendelet alkalmazásában
a) veszélyes mértékű zaj: a levegőnek az emberi környezetben észlelhető olyan mértékű és minőségű nyomásingadozása, amely meghaladja a megengedett zajterhelési (zajimissziós), illetőleg zajkibocsátási (zajemissziós) határértéket;
(3) Veszélyes mértékűnek minősül az a zaj is, amelyre – jellegéből adódóan – határértéket nem lehet előírni, illetőleg a zajkeltés azonos körülmények között nem ismételhető, de érzékszervi észleléssel megállapíthatóan emberek nyugalmát jelentős mértékben zavarja.
9. § (1) A zajkibocsátási határérték megállapítására irányuló kérelemben ismertetni kell a zajforrásokat, a helyszíni viszonyokat, a zaj csökkentésére tervezett megoldásokat, azok várható eredményét, valamint a zajkibocsátási határérték megállapításához szükséges egyéb adatokat.

8/2002. (III. 22.) KöM-EüM együttes rendelet a zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról
1. § (1) Az üzemi telephelytől, berendezéstől, technológiától, valamint kulturális, szórakoztató, vendéglátó, sport-, reklámcélú, közösségi, továbbá minden hangosítást igénylő rendezvénytől és egyéb helyhez kötött külső zajforrástól (üzemi létesítmény) származó zaj terhelési határértékeit a zajtól védendő területeken az 1. számú melléklet tartalmazza.
(2) Alkalmi kulturális, szórakoztató, vendéglátó, sport-, reklámcélú, közösségi, továbbá minden hangosítást igénylő rendezvénytől származó zajterhelésre a környezetvédelmi hatóság - az üzemeltetőnek, illetve a rendezvény szervezőjének szakértői véleménnyel alátámasztott kérelmére - meghatározott időtartamra az 1. számú melléklet szerinti zajterhelési határértékekhez képest eseti túllépést engedélyezhet, amelynek mértéke legfeljebb 10 dB lehet.