Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 2668/2005. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
Az eljárás megindítása
A panaszos beadványában előadta, hogy apósát, K. J.-t 2004. december 14-29-e között a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Önkormányzat Pszichiátriai Szakkórháza III. Pszichiátriai Osztályán (a továbbiakban: kórház) kezelték. A panaszos apósa állapotrosszabbodása miatt kérte a kórházi felvételt. A kórházba a panaszos kísérte be apósát. A kórházi dokumentáció szerint azonban K. J. kísérő nélkül érkezett.
A panaszos sérelmezte, hogy bár a kórházi kezelés ideje alatt minden nap meglátogatta apósát, a kezelőorvos egyetlen alkalommal sem jelezte, hogy az idős ember állapota miatt szükségesnek tartja gondnokság alá helyezésének kezdeményezését. A gondnokság alá helyezés szükségességéről a panaszos és családja csak 2005 márciusában Nagykálló Város Gyámhivatalának (a továbbiakban: gyámhivatal) idézéséből szerzett tudomást.
A beadvánnyal kapcsolatban a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének gyanúja merült fel, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. A kórház osztályvezető főorvosától, továbbá a gyámhivatal vezetőjétől tájékoztatást és az ügyben keletkezett dokumentumok rendelkezésemre bocsátását kértem.

A megállapított tényállás
I.	A gyámhivatali dokumentumok tanúsága szerint a panaszos 2005. április 20-án írásbeli indoklást kért arról, hogy a gyámhivatal miért csak 2005. március 25-én idézte apósát a gondnokság alá helyezés ügyében (A gyámhivatal 2004. december 28-án vette át a Nyíregyházi Városi Bíróság végzését, mely szerint K. J. gondnokság alá helyezése indokolt).
A panaszos 2005. május 2-án kérte, hogy a gyámhivatal az április 20-ai beadványát tekintse tárgytalannak, az eljárást szüntesse meg. A panaszos kérelmének megfelelően a gyámhivatal 321-9/2005. számú, május 16-án kelt határozatával az eljárást megszüntette. Előzőekre figyelemmel a gyámhivatali eljárás vizsgálatát mellőztem.

II.	A kórház  K. J.-t – a panaszos kérelmére – 2004. december 14-én vette fel. A felvételi kérelmet a panaszos, mint a beteg hozzátartozója aláírta. A felvételi kérelem tehát igazolja, hogy a K. J. kísérője a panaszos volt. „Szakértői véleményi adatlap kötelező psychiátriai gyógykezelés elrendeléséhez” című nyomtatványt az igazságügyi orvosszakértő 2004. december 16-án állította ki. Az adatlap – többek között – azt is rögzítette, hogy K. J. gondnokság alá helyezése indokolt. A rendelkezésemre álló iratok között nem volt K. J. erről való tájékoztatását igazoló dokumentum.
A kórház adatvédelmi felelősének tájékoztatása szerint  – bár jogszabály arra a kórházat, illetőleg a beteget kezelő orvost nem kötelezi – a kórház a jövőben nem zárkózik el attól, hogy a beteg hozzátartozóját tájékoztassa a beteg gondnokság alá helyezésének szükségességéről.

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

1997. évi CLIV. törvény az egészségügyről (Eütv.)
13. § (1) A beteg jogosult a számára egyéniesített formában megadott teljes körű tájékoztatásra. (2) A betegnek joga van arra, hogy részletes tájékoztatást kapjon a) egészségi állapotáról, beleértve ennek orvosi megítélését is,
189. § (1) A pszichiátriai beteg személyiségi jogait egészségügyi ellátása során - helyzetére való tekintettel - fokozott védelemben kell részesíteni. (2) A pszichiátriai betegnek a 6-25. § szerinti jogai - egészségügyi ellátása során - csak az e törvényben foglaltak szerint, a feltétlenül szükséges mértékben és ideig, továbbá - a 193. §-ban foglalt kivétellel - abban az esetben korlátozhatók, ha a beteg veszélyeztető vagy közvetlen veszélyeztető magatartást tanúsít. Az emberi méltósághoz való jog azonban ebben az esetben sem korlátozható.
191. § (1) A pszichiátriai beteg gyógykezeléshez való beleegyezésére az általános szabályok az irányadók (15-19. §). A 196. § b) és c) pontja alapján kezelt beteg esetében addig, ameddig a beteg veszélyeztető vagy közvetlenül veszélyeztető magatartást tanúsít, el lehet tekinteni a beteg beleegyezésétől, de a tájékoztatást ilyen esetben is a lehetőséghez képest meg kell kísérelni. (2) A pszichiátriai intézetbe felvett beteget a 13. § szerinti általánosan előírt tájékoztatáson túlmenően szóban és írásban tájékoztatni kell jogairól, különös tekintettel a bírósági eljárás lényegére, a betegnek azzal kapcsolatos jogaira. (3) A veszélyeztető vagy közvetlen veszélyeztető magatartás megszűnése után a beteget az általános szabályok szerint (13. §) részletesen tájékoztatni kell.
199. § (1) Ha a beteg pszichés állapota, illetve szenvedélybetegsége következtében közvetlen veszélyeztető magatartást tanúsít és ez csak azonnali pszichiátriai intézeti gyógykezelésbe vétellel hárítható el, az észlelő orvos közvetlenül intézkedik a beteg megfelelő pszichiátriai intézetbe szállításáról. A beteg beszállításához szükség esetén a rendőrség közreműködik. (2) A beteg felvételét követően a pszichiátriai intézet vezetője 24 órán belül a bíróság értesítésével kezdeményezi a beszállítás indokoltságának megállapítását és a kötelező pszichiátriai intézeti gyógykezelés elrendelését. (3) A bíróság az értesítés kézhezvételétől számított 72 órán belül határozatot hoz. A bíróság határozatának meghozataláig a beteg ideiglenesen az intézetben tartható. (4) A határozat meghozataláig elsősorban a heveny veszélyeztető magatartás megszüntetésére vagy a gyors állapotromlás megelőzésére kell törekedni. A szakmailag lehetséges mértékben és módon kerülni kell az olyan beavatkozások elvégzését, amelyek lehetetlenné teszik, hogy a bíróság a személyes meghallgatás során a beteg pszichés állapotát megítélje. Amennyiben erre mégis sor kerül, azt részletesen dokumentálni és indokolni kell. (5) A bíróság a sürgősséggel felvett beteg esetében akkor rendeli el a kötelező gyógykezelést, ha a beteg veszélyeztető magatartást tanúsít és fennáll az intézeti gyógykezelés szükségessége. (6) A bíróság a határozathozatal előtt meghallgatja a beteget, az intézet vezetőjét vagy az általa kijelölt orvost, valamint beszerzi egy független - a beteg gyógykezelésében részt nem vevő - igazságügyi elmeorvos szakértő véleményét. (7) A bírósági eljárást a sürgősséggel felvett betegnél akkor is le kell folytatni, ha a beteg a határozat meghozataláig beleegyezését adta az intézeti gyógykezeléshez. (8) A bíróság a gyógykezelés szükségességét harmincnaponként felülvizsgálja. (9) A pszichiátriai intézetből el kell bocsátani a beteget, ha intézeti gyógykezelése a továbbiakban nem indokolt.
201. § (1) A bíróság az e fejezetben szabályozott eljárások során nemperes eljárásban jár el. Ha e törvényből, illetve az eljárás nemperes jellegéből más nem következik, a bírósági eljárásban a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény szabályait kell megfelelően alkalmazni. (2) Az e fejezetben szabályozott nemperes eljárások tárgyi költségmentesek. (3) A kötelező pszichiátriai gyógykezelés elrendelésére irányuló eljárásra a beteg lakóhelye vagy tartózkodási helye szerinti helyi bíróság illetékes. A pszichiátriai intézeti gyógykezelés felülvizsgálatára vonatkozó eljárásban a pszichiátriai intézet székhelye szerinti helyi bíróság illetékes. (4) A bírósági eljárásban biztosítani kell a beteg megfelelő képviseletét. A beteg képviseletére a beteg vagy törvényes képviselője meghatalmazása alapján a betegjogi képviselő is jogosult. Ha a betegnek az eljárás során nincs törvényes vagy meghatalmazott képviselője, részére a bíróság ügygondnokot rendel ki. (5) A beteg képviseletét ellátó betegjogi képviselő vagy ügygondnok köteles a beteget a bírósági meghallgatás előtt felkeresni, tájékozódni a beszállítás körülményeiről és tájékoztatni az eljárással kapcsolatos jogairól. (6) A meghallgatást szükség esetén a bíróság hivatalos helyiségén kívül is meg lehet tartani. (7) A meghallgatás során az igazságügyi elmeorvos-szakértő arra vonatkozóan is nyilatkozik, hogy a beteg ügyeinek vitelére képes-e. (8) Az eljárás során hozott határozat ellen a közléstől számított 8 napon belül lehet fellebbezni. (9) A sürgősségi gyógykezelés során a kötelező intézeti gyógykezelést elrendelő határozat ellen benyújtott fellebbezésnek a határozat végrehajtására nincs halasztó hatálya. (10) Amennyiben az igazságügyi elmeorvos szakértői vélemény szerint a beteg ügyei viteléhez szükséges belátási képessége csökkent vagy hiányzik, a bíróság a szakértői véleményt megküldi a beteg lakóhelye szerint illetékes gyámhivatalnak a gondnokság alá helyezési eljárás megindítása céljából.

A vizsgálat megállapításai
Az Eütv. 191. § (2) bekezdése értelmében a pszichiátriai intézetbe felvett beteget az általánosan előírt tájékoztatáson túlmenően szóban és írásban tájékoztatni kell jogairól, különös tekintettel a bírósági eljárás lényegére, a betegnek azzal kapcsolatos jogaira.
Megállapítottam, hogy a kórház azzal, hogy elmulasztotta a beteg írásbeli tájékoztatását a gondnokság alá helyezés szükségességéről, a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmével összefüggő visszásságot okozott.
A vizsgálatom során feltárt alkotmányos joggal összefüggő visszásság elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésben kapott felhatalmazásom alapján a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Önkormányzat Pszichiátriai Szakkórháza III. Pszichiátriai Osztálya osztályvezető főorvosánál kezdeményezem, hogy a jövőben maradéktalanul tegyenek eleget az Eütv. 191. § (2) bekezdésében előírt tájékoztatási kötelezettségüknek. Javaslom továbbá, hogy ha az orvosi szakvélemény alapján a beteg gondnokság alá helyezése szükséges, erről a beteg hozzátartozóját is tájékoztassák.

Budapest, 2005. szeptember 7.
Takács Albert sk.