Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2328/2005. sz. ügyben

Előadó: dr. Sipos Beáta
Az eljárás megindulása
Több neve elhallgatását kérő panaszos fordult hivatalomhoz a Nagymágocson működő, Csongrád Megyei Önkormányzat fenntartásában álló Kastélyotthon és Részleg szakosított ellátást, ápolást, gondozást nyújtó idősek otthonából. A panaszosok előadták, hogy az intézményben emberi méltóságot sértő bánásmódban részesítik a gondozottakat, az ellátottak áldatlan körülmények között élnek, 10-14 fő lakik 30 m²-es lakóhelyiségekben. Az ablakokat beszögelték, ezért szellőztetni sem tudnak. A gondozottak nem kapják kézhez a nyugellátásukat, annak ellenére, hogy nem állnak cselekvőképességüket kizáró vagy korlátozó gondnokság alatt. A beadvány pénzügyi visszaélésekre is utalt. A panaszosok sérelmezték továbbá, hogy az intézményben működő büfében szeszes italokat árusítanak.
Figyelemmel arra, hogy a beadvány alkotmányos jogokkal összefüggő sérelmekre utalt, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Ezzel egyidejűleg - az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján - felkértem a Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét az intézmény ellenőrzésére és a panaszok hátterének helyszíni vizsgálatára, valamint a keletkezett dokumentumok megküldésére.

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani. (2) Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni.
55. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 
58. § (1) Mindenkit, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén - törvényben meghatározott esetek kivételével - megillet a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának joga (…).
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. (2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

Az ügy jogszabályi háttere
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (Szt.)
1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (R.)
9/1999. (XI. 24.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások igénybevételéről
188/1999. (XII. 16.) Kormányrendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai

I. Az intézmény általános jellemzése (elhelyezkedése, környezete, tárgyi és személyi feltételek)
A Közigazgatási Hivatal vezetője tájékoztatott arról, hogy a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről szóló 188/1999. (XII. 16.) Korm. rendelet 14. § (3) bekezdése alapján 2005. március 22-én vizsgálták felül az adott intézmény működését. A vizsgálat a megyei módszertani intézet, mint szakértő és az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat (ÁNTSZ), mint szakhatóság bevonásával történt.
Megkeresésemre a Közigazgatási Hivatal, a megyei módszertani intézet közreműködésével 2005. április 25-én ismételt vizsgálatot tartott az otthonban. A szakmai ellenőrzések adatai alapján az alábbiakat állapítottam meg:
A vizsgált intézmény; a Kastélyotthon és Részleg székhelye Nagymágocs, Szentesi út 2., telephelye pedig Nagymágocs, Szentesi út 27. szám alatt található, melyek fenntartója a Csongrád Megyei Önkormányzat. Az intézmény szakosított ellátást, ápolást, gondozást nyújtó idősek otthonaként működik.
A fenntartó határozott időtartamra, 2008. december 31-ig kapta meg a működési engedélyt a Kastélyotthon működtetésére, 325 fő ellátására. Az ideiglenes működési engedély kiadását a személyi, tárgyi feltételek hiányosságai, továbbá a csak részben érvényesülő szakmai követelmények indokolták. A Részleg működési engedélye hasonló okok miatt ugyancsak 2008. december 31-ig szól, 40 fő ellátottra.
Az intézményben jelenleg 365 fő - 7 gondozási részlegben 208 férfi és 159 nő - ellátása történik. Az emeleti osztályon 113 fő, a földszinti osztályon 81 fő, az ápolási osztályon 131 fő, a külső telephelyen pedig 40 fő ápolását és gondozását végzik.
Az ellátottak felvételéről az intézmény vezetője dönt. Az előgondozási kötelezettségnek eleget tesznek. A vizsgálat idején 52 fő várakozott a felvételre. A soron kívüli elhelyezés gyakorlata megfelel a jogszabályi előírásoknak. Átlagosan 1,5-2 hónap a várakozási idő ez esetben.
Az intézmény autóbusszal jól megközelíthető helyen található a településen belül. A parkjában a járdák és utak nem vagy csak nehezen használhatók a mozgáskorlátozott ellátottak által. A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről 1/2000. (I.7.) SzCsM rendelet (a továbbiakban: R.) 4. § b) pontja előírja azonban, hogy a személyes gondoskodást nyújtó intézményt úgy kell kialakítani, hogy épületeinek építészeti megoldásai tegyék lehetővé az akadálymentes közlekedést. A tavalyi évben megvalósított fejlesztés eredményeként az ápolási osztályt a főépülettel már szilárd burkolatú út köti össze.
Az intézményen belül szintén nem biztosított az akadálymentes közlekedés. Kapaszkodókat csak a fürdőszobákban és a feljáróknál szereltek fel. A szintkülönbségeket rámpák kialakításával oldották meg, a lakóhelyiségek bejáratainál küszöbök találhatók. A kastélyépületben egy rosszul megvilágított falépcsőn lehet az emeletre feljutni, amely rendkívül balesetveszélyes. Tekintettel arra, hogy lift nincs az épületben, a mozgáskorlátozott személyek szabad helyváltoztatása lehetetlen.
Az Szt. 94/E. § (9) bekezdése szerint „az ellátást igénybe vevőnek joga van az intézményen belüli és intézményen kívüli szabad mozgásra, figyelemmel a saját és társai nyugalmára, biztonságára.”
A 60/1993. (XI.29.) AB határozat értelmében: „A szabad mozgáshoz való jog a helyváltoztatáshoz való jog szabadságát jelenti. A magyar Alkotmány a közlekedés szabadságát külön nem nevesíti, de a szabad mozgáshoz való jog magában foglalja a járművön vagy járművel és anélkül való helyváltoztatás, a közlekedés szabadságát is.”
A vizsgálat megállapította, hogy a járdák és az utak állapota, a kapaszkodók hiánya, a magas küszöbök, a főlépcső rossz megvilágítása, a lift hiánya a szabadsághoz és személyi biztonsághoz, valamint a szabad mozgáshoz való joggal, ezen felül a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez és az emberi méltósághoz való alkotmányos jogokkal kapcsolatban okoz visszásságot.
Az épület folyosóinak műszaki állapota elfogadható, azok kőburkolatúak. Ezzel szemben a lakószobák burkolata vegyes képet mutat, hisz megtalálható a parketta, kő és linóleumborítás is, melyek műszaki állapota szintén jelentős eltéréseket mutat. Megemlítendő, hogy a tavalyi évben megkezdett felújítások keretében több helyen burkolatcserét végeztek. A folyamatos fűtés és melegvíz-szolgáltatás megoldott.
Kizárólag az ápolási részlegen szereltek fel nővérhívó jelzőkészüléket. Tekintettel erre, valamint arra, hogy a kastélyépület 2 szintjén csupán egy-egy nővérszoba található, a lakók egészségügyi és fizikai ellátása, és szükség szerinti sürgősségi ellátása jelentősen nehezített. A nővérhívó jelzőkészülékek hiánya az ellátottak élethez való alkotmányos jogának és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogának érvényesülését veszélyezteti. A lakóhelyiségek tekintetében 15 db 2 ágyas, 28 db, 3-4 ágyas, 17 db 5-7 ágyas, 11 db 8-12 ágyas és 3 db 13 ágyas lakószobával rendelkeznek. A jogszabályban előírt követelményeknek, melyek szerint egy ellátottra legalább hat négyzetméternyi lakóterületet kell biztosítani, valamint hogy a lakószobákban legfeljebb négy személy helyezhető el, négynél több személyt egy lakószobában csak kivételesen indokolt esetben lehet elhelyezni, azonban ilyen esetben is biztosítani kell az említett négyzetméternyi lakóterületet, s hogy a házaspárok (élettársak) elhelyezésére külön lakószobát kell biztosítani, az intézmény nem felel meg.
A kastélyépület szobáinak egy része csak a zárt folyósóra néző ablakkal rendelkezik, ezért ezekben a helyiségekben nappal is folyamatos mesterséges megvilágítás szükséges. Az időskorú személyek ellátása, gondozása okán ez baleseti veszélyforrást jelenthet, nem beszélve a testi és lelki egészség, valamint az egészséges környezethez való jogról. Az intézmény egészét tekintve problémát jelent a zsúfoltság. Intim tér kialakítására nincs lehetőség. Ugyanakkor több lakószoba egymásból nyílik. A betegszobák ágyait sem járókerettel, sem kerekesszékkel nem lehet megközelíteni.
Az Alkotmánybíróság több döntésében elemezte az emberi méltósághoz való jog tartalmát. A 64/1991. (XII. 17.) AB határozat értelmében: „Az emberi méltósághoz való jog azt jelenti, hogy van az egyén autonómiájának, önrendelkezésének egy olyan, mindenki más rendelkezése alól kivont magja, amelynél fogva - a klasszikus megfogalmazás szerint - az ember alany marad, s nem válhat eszközzé vagy tárggyá. A méltósághoz való jognak ez a felfogása különbözteti meg az embert a jogi személyektől, amelyek teljesen szabályozás alá vonhatók, nincs „érinthetetlen” lényegük. A méltóság az emberi élettel eleve együttjáró minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő. Az egyenlő méltósághoz való jog az élethez való joggal egységben azt biztosítja, hogy ne lehessen emberi életek értéke között jogilag különbséget tenni. Emberi méltósága és élete mindenkinek érinthetetlen, aki ember, függetlenül fizikai és szellemi fejlettségétől, illetve állapotától, és attól is, hogy emberi lehetőségéből mennyit valósított meg, és miért annyit. Egyetlen ember élethez való jogáról sem beszélhetünk úgy, hogy ne értenénk bele az élethez és méltósághoz való alanyi jogát. Az államnak az élethez való jogot biztosító kötelezettségei csupán ehhez járulnak, de a szubjektív jogot nem pótolják, s anélkül, tehát csak önmagukban, az élő emberekre nézve értelmetlenek is.”
A zsúfoltság, a mesterségesen megvilágított, kizárólag a folyosóra nyíló lakószobák megléte, az egymásból nyíló helyiségek, a betegszobák ágyainak megközelíthetetlensége járókerettel, vagy kerekesszékkel az emberi méltósághoz, a testi és lelki egészséghez, a szabad mozgáshoz, egészséges környezethez való Alkotmányban deklarált joggal összefüggésben visszásságot okoznak.
A helyszíni vizsgálat rámutatott arra, hogy az intézmény berendezési tárgyai nem felelnek meg az ellátottak életkorának, egészségi és mozgásállapotának. A bútorok nagy része elhasznált állapotú. A tavalyi évben új szekrényeket és székeket szereztek be, azonban az ellátottak létszámának megfelelő számú szekrénnyel továbbra sem rendelkeznek.
Az Szt. 94/E. § (7) bekezdésben előírt ellátotti jogokat sérti a szekrények hiánya, valamint, hogy zárható szekrény nem biztosított minden ellátott részére. Az Szt. ezen szakasza kimondja ugyanis, hogy az intézményvezetőnek gondoskodnia kell az ellátást igénybe vevők intézménybe bevitt vagyontárgyainak, személyes tárgyainak és értékeinek megfelelő és – szükség esetén – biztonságos elhelyezéséről. A vizsgálat eredményeként a fenntartó intézkedett a szekrények és székek beszerzéséről, az emeleti és az ápolási osztályon már meg is történt a cseréjük. A fürdőszobák és illemhelyek száma a vonatkozó jogszabályban előírt alsó határ alatt van, s egy részük rossz műszaki állapotú. A felújított ápolási osztályon a fürdőszobák és néhány lakószoba fala is penészes. Itt csak az egyik fürdőhelyiség felújítása történt meg.
A fürdőszobák és illemhelyek hiánya, valamint ezek és néhány lakószoba műszaki állapota, a falak penészes volta sérti az ellátottak legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, az emberi méltósághoz, a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogát.
A közösségi és szolgáltató helyiségek az alábbiak szerint alakulnak a vizsgált intézményben: a kastélyépületben 1 főzőkonyha, 2 étkező, 1 büfé, 1 társalgó, 4 foglalkoztató helyiség, 1 orvosi szoba, 2 nővérszoba, 1 kápolna, 2 lakó/dolgozó/vendég dohányzóhely, 1 könyvtár van. Az ápolási részlegen 1 étkező, 1 foglalkoztató, 1 orvosi, 1 nővérszoba, 1 dohányzóhely található. A külső telephelyen pedig 1 étkező, 1 foglalkoztató, 1 orvosi, 1 nővérszoba, 1 dohányzóhely és 1 látogatók fogadására alkalmas helyiség áll az ellátottak rendelkezésére.
A vizsgálat megállapította, hogy az intézmény nem felel meg a R. azon követelményének sem, mely szerint: „A bentlakásos intézményben ki kell alakítani a) az éjszakai és nappali tartózkodásra (lakhatás), b) a személyi tisztálkodásra, c) az étkezésre, d) az intézmény jellege szerinti közösségi együttlétre, tevékenységre (pl. társalgó, könyvtár, foglalkoztató, kápolna, imaterem), valamint mentális gondozásra, e) az egészségügyi ellátás céljára (pl. orvosi szoba, betegszoba), f) gondozási egységenként legalább húsz négyzetméter alapterületű közösségi együttlétre, g) a látogatók fogadására szolgáló helyiséget.”
A helyszíni vizsgálat rámutatott arra, hogy az intézmény valamennyi helyisége rossz műszaki állapotban van, közösségi együttlétre, mentális gondozásra, látogatók fogadására alkalmas helyiséggel nem rendelkezik a R.-ben előírt mértékben.
A vizsgálat megállapította, hogy az otthon helyiségeinek műszaki állapota, a közösségi helyiségek, a látogatók fogadására, valamint a mentálhigiénés ellátás biztosítására alkalmas helyiségek hiánya az intézmény gondozottainak a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával, a szociális biztonsághoz való jogával, az emberi méltósághoz való jogával összefüggésben visszásságot okoz. 
Az intézményi elhelyezési körülményekre vonatkozó megállapításokkal egyetértve a fenntartó arról nyújtott tájékoztatást a Közigazgatási Hivatal vezetőjének, hogy az adott intézmény férőhely kihasználtsága tartósan 100 %-os. Ennek ellenére a feltárt hiányosságok egy része csak férőhelycsökkentéssel oldható meg.  A létszámcsökkentést kezdeményezni fogják a megyei közgyűlés előtt. Ezen felül a főlépcső megvilágításának-, az emeleti tálaló helyiség kialakításának-, valamint az ápolási részleg és a Pavilon egybenyitásának (ld.: később) a lehetőségét a Műemlékvédelmi Hatósággal tisztázzák. Egyidejűleg egyeztetnek a külső járdák, utak burkolat felújításának lehetséges változatairól is.

A Nagymágocs, Szentesi út 27. sz. alatti telephely jellemzői a fentieken túl
A Közigazgatási Hivatal munkatársa helyszíni vizsgálati tapasztalata alapján megállapította, hogy az elmúlt két év során az épület állaga sokat romlott. A falak salétromosak és vizesek. A lakószobák fekete falait poszterekkel próbálják eltakarni az ott lakók. Személyes meghallgatásuk alkalmával elmondták, hogy akár saját költségükön is kifestették volna, csak hogy jobb körülmények között élhessenek. A vizesblokkok állapota nagyon rossz, itt festést és meszelést nem végeztek az elmúlt években. Az épület fenti állapota mellett megemlítendő, hogy a telephelyen nincs olyan zsúfoltság, mint a kastélyépületben, a lakószobák általában négy ágyasak.
Mindezekre figyelemmel az ÁNTSZ Csongrád Megyei Intézete is megállapította, hogy az épület adottságai miatt nem alkalmas a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézménykénti működésre. Közegészségügyi szempontból elfogadható étkezők vannak, de a szociális helyiségek egy része felújításra szorul. Kiemelte, hogy a kastélyépülethez tartozó Pavilon épületben két helyiség olyan penészes, hogy az az egészségre ártalmas. A telephelyen is alapvető probléma az épület salétromossága. Rámutattak arra, hogy összesen 12 fő takarítószemélyzet látja el az egész intézmény takarításának feladatát, mely rendkívül kevés. A takarítás minőségén is látszott a takarítószemélyzet hiánya.
Az ÁNTSZ Csongrád Megyei Intézete tehát azonnali feladatként jelölte meg a falak penészesedésének a megszüntetését alászigeteléssel; a takarítószemélyzet létszámának és a munka hatékonyságának emelését; az intézmény ételszállító autója ÁNTSZ engedélyének beszerzését; tálalóhelyiség kialakítását a főépület emeletén. Az ÁNTSZ-i vizsgálat megállapította továbbá, hogy a gyógyszertároló hűtőszekrények hőmérséklete nem szabályozott, ezért hőmérők beszerzését javasolta a hűtőszekrényekbe, valamint a hőmérséklet rendszeres ellenőrzését és dokumentálását. A kapott tájékoztatás szerint az intézmény ennek eleget tett.
A Közigazgatási Hivatal vezetője felhívta a fenntartót, hogy 30 napon belül nyilatkozzon az ÁNTSZ által leírt feladatok megoldása érdekében tett ill. tervezett intézkedésekről.
A fenntartó arról értesítette a Közigazgatási Hivatalt, hogy a Pavilon épület penészesedésének megszüntetése érdekében a fürdőszobában gőzelszívó ventillátort szereltek fel, amely megakadályozza a páralecsapódást, valamint a már kialakult penészesedést egy tisztasági meszeléssel és fertőtlenítéssel oldották meg. Az épület falainak szigetelési megoldására a szakvélemény készítése folyamatban van. A szigetelésre és a salétromos falak szárítására, vakolására vonatkozó végleges döntésre 2005. év IV. negyedévben kerül sor a szakértői véleményben foglaltak figyelembevételével. A fenntartói válasz szerint a takarító személyzet „létszámának növelésére jelenleg nincs lehetőség, de az intézmény vezetője megtette a szükséges lépéseket a további szabályozással és a takarítás minőségének szorosabb ellenőrzésével, mely dokumentálásra került.”
A vizsgálat megállapította, hogy a telephelyen található épület állaga, a falak salétromossága, vizesedése, penészessége, a vizesblokkok állapota, valamint a takarítószemélyzet létszámának rendkívül alacsony mértéke visszásságot okoz az ellátottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogával, s az emberi méltósághoz való jogával összefüggésben.

Személyi feltételek:
Az intézmény vezetője szakképzett, 1 fő intézményvezető ápoló és 7 fő osztályvezető ápoló van, ezen felül 74 fő ápoló, szociális gondozó (akik közül mindössze 57 szakképzett), 3 fő mentálhigiénés dolgozó, 4 fő foglalkoztatás-szervező, 1 fő mozgásterapeuta, heti négy órában dolgozik egy diétás nővér és havi két alkalommal egy rheumatológus, és egy pszichiáter szakorvos, napi négy órában rendel a háziorvos.
A fent ismertetett szakmai létszám nem felel meg az R. 2. sz. Mellékletében leírtaknak, valamint a működési engedélyben szabályozottaknak sem. Hiányzik ugyanakkor 1 fő osztályvezető ápoló, 23 fő ápoló, szociális gondozó, 1 fő főállású diétás nővér, továbbá 1 fő főállású orvos alkalmazása.
Kiemelendő, hogy a R. 6. § (3) bekezdése alapján a szakmai létszámnorma a szolgáltatások biztosítása érdekében a szociális intézményben kötelezően alkalmazandó létszámot jelent. Az Szt. 134. §-a kitér arra, hogy azok a helyi önkormányzatok, amelyek az e törvényben meghatározott egyéb ellátási formák működési feltételeit teljes körűen még nem teljesítették, meghatározott ideig kell gondoskodniuk azok biztosításáról, így a) a személyi feltételek biztosításáról folyamatosan, de legkésőbb 2005. december 31-éig, b) a szakképzettségi feltételek biztosításáról folyamatosan, de legkésőbb 2005. december 31-éig, c) a tárgyi feltételek biztosításáról folyamatosan, de legkésőbb 2008. december 31-éig kell gondoskodniuk, azzal, hogy a szolgáltatások szakmai színvonala a 2002. december 31-i állapothoz képest nem eshet vissza.
A Közigazgatási Hivatal azt állapította meg, hogy a szolgáltatások szakmai színvonala a vizsgált intézményben a 2002-es állapotokhoz képest visszaesett, egyúttal a működési engedélyben foglaltakhoz képest is visszaesést mutat. 2003-ban még biztosított volt 1 fő főállású orvos, amely az intézményi ellátotti létszámhoz szükséges.
A Közigazgatási Hivatal vezetője felhívta a fenntartót, hogy nyilatkozzon arról, hogy milyen módon kívánja biztosítani a működési engedélyben leírt szakmai létszámot, így az 1 fő főállású orvos alkalmazását.
A fenntartó jelezte, hogy módosította az intézmény háziorvosával megkötött szerződést, mely alapján a háziorvos napi 8 órában biztosítja a gondozottak ellátását. A Kastélyépület emeleti részlegén nappali műszakban 4-5 fő, a földszinten 4 fő gondozó teljesít szolgálatot. Éjszaka mindössze 3 fő látja el az ellátottakat.
Az ápolási részleghez tartozó önálló épületrészben (Pavilonban) nincs állandó éjszakai felügyelet. Ebből következik, hogy az intézmény nem felel meg azon jogszabályi előírásnak sem, mely szerint a bentlakásos intézményben biztosítani kell a napi huszonnégy órás szolgálatot, a folyamatos működéshez szükséges személyi és tárgyi feltételeket. 
A vizsgálat megállapította, hogy az ismertetett létszámhiány, valamint az éjszakai felügyelet hiánya veszélyezteti az otthon lakóinak életét és testi épségét, és visszásságot okoz a gondozottak legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő alkotmányos jogával összefüggésben.
A hivatalvezető felhívta a fenntartót, hogy az éjszakai ügyelettel kapcsolatban tervezett intézkedésekről nyújtson tájékoztatást.
A fenntartó megnyugtató megoldásként azt jelölte meg, hogy az ápolási részleghez tartozó épületrészt (Pavilont) kellene egybenyitni az ápolási részleggel, melyet viszont a Műemlékvédelmi Felügyelőség már több ízben elutasított. Ezért jelenleg a problémát úgy oldották meg, hogy az éjszakára beosztott ápoló kétóránként ellenőrzi a Pavilonban tartózkodó gondozottakat, és a két épületrész között nővérhívó csengőt szereltek fel.
Az ismertetett megoldás álláspontom szerint továbbra is veszélyezteti az ellátottak élet és testi épséghez, az emberi méltósághoz, valamint a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogát.

II. Az intézmény által nyújtott szolgáltatások
Étkeztetés:
Az otthon biztosítja a napi háromszori főétkezést, meleg vacsora hetente 2-3 alkalommal van. Kiegészítő étkeztetést és diétát igény szerint nyújtanak. A főzőkonyhát felújították, három tálalókonyha van.

Ruházattal való ellátás: 
A három váltás fehérneműt, hálóruhát, ágyneműt biztosítják. A tisztálkodáshoz szükséges textíliával ellátják a gondozottakat. Lábbeli és felsőruházatot igény szerint adnak. Tisztálkodó szereket havonta nyújtanak. A személyes használatra kiadott ruházatról vezetnek egyéni nyilvántartást. A ruhák tisztításáról és javításáról a házirend tartalmaz szabályokat. Az otthon saját mosodával rendelkezik, melynek felújítása, korszerűsítése megtörtént.

Egyéb szolgáltatások:
Hajvágás, borotválás az intézmény költségvetése terhére történik. A pedikűrt az ellátottak fizetik.

Egészségügyi ellátás:
Biztosított az orvosi ellátás, a háziorvoson kívül pszichiáter és rheumatológus szakorvos is rendel. Egy gyógytestnevelőt alkalmaznak, aki az egészségügyi-rehabilitációs tevékenységet szervezi. Két megfelelően felszerelt orvosi szoba található az intézményben. Az éves szűrővizsgálatokon (ld.: tüdő-, ortopédiai, csontsűrűség, mammográfiai, onkológiai szűrések, hallásvizsgálatok) való részvételt megszervezik. A gyógyászati segédeszközök beszerzését elvégzik. Alapgyógyszer-listával rendelkeznek. Az egyéni gyógyszerszükséglet költségeit részben az intézmény, részben az ellátott állja. A gyógyszereket központi gyógyszerelő-helyen tartják, azok kiadagolását 2 terápiás nővér végzi.
Problémaként jelentkezett, hogy a gyógyszerek kiadagolása sorszámozott, hitelesített gyógyszerelő füzetből történik. Ezt azonban ceruzával vezetik és a bekövetkezett változásokat kiradírozzák. Ez a gyakorlat veszélyezteti a gyógyszerelés biztonságát és az ellátottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joga sérelmének veszélyét is magában hordozza. A vizsgálat eredményeként Közigazgatási Hivatal arról tájékoztatott, hogy az intézmény a fenti gyakorlatot megszüntette, a gyógyszerek adagolása és ellenőrzése belső szabályzatban pontosításra került.

Gondozási dokumentáció:
Egyéni gondozási terveket és ápolási dokumentációt is vezetnek, azonban a vizsgálat megállapította, hogy a gondozási tervek korrigálásra szorulnak a gondozási célok és a módszerek vonatkozásában. A vizsgálat eredményeként az intézmény intézkedett annak érdekében, hogy folyamatosan felülvizsgálják és korrigálják a gondozási dokumentációt.

Szociális és mentálhigiénés ellátás:
Az intézmény elősegíti az ellátottak családi kapcsolatainak fenntartását, azonban a közigazgatási hivatali vizsgálat szerint hozzátartozók részére tájékoztató megbeszéléseket nem szerveznek. A fenntartó ezzel szemben arról nyújtott tájékoztatást, hogy a hozzátartozók tájékoztatása nem csak személyesen a gondozók, vagy az osztályvezetők által történik, hanem évente egyszer az otthon vezetése „Nyílt nap” keretében is tart tájékoztatót az érdeklődők számára, melyet megfelelően dokumentálnak.
Mentálhigiénés csoport működik. A csoport tagjai folytatják az egyéni esetkezeléseket és szociális munkát. Törekednek az izoláció és a krízishelyzet felismerésére és kezelésére.

Foglalkoztatás:
22 fő áll munkaviszonyban egy külső gazdálkodó szervvel. 28 fő végez az intézmény működési körében munkajutalomra jogosító tevékenységet (például: mosodai, kerti, konyhai munka). A mentálhigiénés csoport tagjai napi tevékenységüket éves és heti foglakoztatási tervek alapján szervezik, az elvégzett feladatokról munkanaplót. A szervezett programok széles körűek: fizikai-, szellemi, kulturális és szórakoztató foglalkoztatások különféle formáit alkalmazzák. Fizikai foglalkozások az intézmény működési körében végzett tevékenységekre (mosodai, konyhai kisegítés, kerti munka, állatgondozás), különböző kreatív tevékenységekre (kézimunka, dekorációkészítés, festés, rajzolás, rongyszőnyeg készítése) irányulnak. Mindezeken felül rendszeresen szerveznek szellemi, kulturális és szórakoztató foglalkoztatásokat a szabadidő hasznos eltöltése érdekében.

Elhunytakkal kapcsolatos feladatok:
A végtisztességre történő felkészítés megoldott, az elhunyt személyt paravánnal különítik, majd az elszállításig az intézmény parkjában lévő ravatalozóban helyezik el. A hozzátartozókat az intézményvezető vagy a vezető ápoló, vagy az ügyeletes osztályvezető értesíti. Az ingóságokról a vonatkozó jogszabály előírásai szerint leltárt készítenek.

Érdekképviselet:
Érdekképviseleti Fórum működik az intézményben, amelynek összetétele megfelel az Szt. vonatkozó előírásainak. Emellett lakógyűléseket is szerveznek (negyedévente), az ülésekről jegyzőkönyv készül. 
A helyszíni vizsgálatot végzők problémaként jelölték meg, hogy az intézmény Érdekképviseleti Fórumáról szóló szabályzatból nem derül ki, hogy a Kastélyotthon és Részleg intézményekben hányan tagjai a fórumnak. A Közigazgatási Hivatal vezetője ezért javasolta a szabályzat átdolgozását. A felhívásnak eleget téve a módosítást azóta elvégezték.
Megállapították továbbá, hogy az ellátás igénybevételének módjára és a tájékoztatási kötelezettségre vonatkozó Szt. 94/A, 95-96. § szerinti előírások csak részben érvényesülnek. A fenntartó megállapodást köt az ellátottakkal a beköltözéskor, azonban ez nem felel meg maradéktalanul a 9/1999. (XI. 24.) SZCSM rendelet 14. § (2) bekezdésében foglaltaknak, ugyanis a megállapodás nem tartalmazza az alábbiakat:
az intézmény által nyújtott szolgáltatások formáját, módját, körét,
a személyi térítési díj megállapítására vonatkozó szabályokat,
a panasztétel lehetőségét, annak kivizsgálási módját,
a megállapodás módosításának szabályait.

A megállapodás jogszabályoknak megfelelő kidolgozására és a tervezet bemutatására a Közigazgatási Hivatal felhívta a fenntartót. A fenntartó a megállapodás szövegét pontosította.

III. A hivatalunkhoz érkezett panaszok vizsgálatáról
Felkérésünkre a közigazgatási hivatal a módszertani intézet bevonásával 2005. április 25-én tartott vizsgálatot, melynek keretében meghallgatták a gazdasági ügyintézőt, a pénztárost, egy ügyviteli alkalmazottat, egy megbízott osztályvezető nővért, egy osztályvezetőt, több ellátottat, közülük olyat is, akik tagjai az Érdekképviseleti Fórumnak, valamint a büfé üzemeltetőjét.

1.) Bánásmód
A meghallgatott ellátottak közül az egyik gondozott azt sérelmezte, hogy az osztályvezető megtiltja a meleg étel behozatalát az intézménybe, a másik pedig a saját szekrényt hiányolta, s elmondta, hogy az ágyneműtartóban tudja csak a ruháit tartani. Az osztályvezető nyilatkozata szerint élelmiszereket behozhatnak az ellátottak, azzal, hogy ezeket a folyosón található hűtőszekrényekben kell tárolni.
A szekrények hiányát a fenntartó orvosolta, ill. folyamatban van, hogy minden osztályra beszerezzék ezeket. (ld.: 4. oldal)

2.) Áldatlan körülmények, zsúfoltság
Mint az a fentiekből kitűnt - az említetteket nem ismételve - a Kastélyépület nem felel meg a jogszabályi előírásoknak, a szobák rendkívül zsúfoltak, a közösségi helyiségek többsége hiányzik, a telephelyen lévő Részleg épületének falai pedig egészségre ártalmas módon salétromosak és vizesek.
Az elhelyezésre vonatkozó, a körülményeket kifogásoló panaszok tehát megalapozottnak bizonyultak. (Részletesen kifejtetve a 4.-5. oldalon.)

3.) Beszögelt ablakok
Az ápolási osztályon osztályonként 4-5 szobában nem lehet bezárni az ablakokat a nyílászárók rossz állapota miatt, ezért azokat beszögelték. Az irodákon és a folyosókon is találhatók ilyen ablakok. Az intézményvezető jelezte, hogy 2005 áprilisában elkészült egy stratégiai terv a fenntartó felé, melyben a középtávú tervek között szerepel a nyílászárók felújítása, cseréje, festése is.
A vizsgálat megállapította, hogy a nyílászárók rossz állapota, valamint azok beszögelése az élethez és az emberi méltósághoz, valamint a testi és lelki egészséghez való alkotmányos jog sérelmét okozza.
A fenntartói válasz szerint a nyílászárók cseréje és felújítása valóban csak a középtávú tervek között szerepel, de a kritikus pontokon az ablakkeretek javítását és festését a karbantartási munkák keretében hamarosan elvégzik.
Álláspontom szerint a középtávú megoldás nem fogadható el, a beszögelések megszüntetését, a felújítást és cserét haladéktalanul el kell végezni.

4.) A nyugellátások kifizetése
A helyszíni vizsgálatot végző személy áttekintette a „Kimutatás az ellátottak 2005 április havi járadék kifizetéséről” szóló dokumentumot, amely a nyugellátások kifizetését tartalmazta. Megállapítást nyert, hogy a kimutatásban szereplő ellátottak közül kb. húszan még nem jutottak hozzá az áprilisi ellátásukhoz, annak ellenére, hogy a vizsgálat a hónap végén történt. Ennek indokaként különböző okokat jelöltek meg, így az ellátott „kórházi kezelése, szabadság, vagy egyszerűen, hogy nem hajlandó átvenni”. 
A Közigazgatási Hivatal munkatársa a fenti gyakorlat felszámolására tett javaslatot, mely szerint személyre szólóan dokumentálják a jövőben azt amikor az ellátott személy valamely ok miatt nem jut hozzá a nyugellátásához. Az intézményvezető a javaslat alapján azonnal intézkedett, s írásbeli utasítást adott ki, mely szerint a pénztáros vagy helyettese a havi nyugellátás kifizetésének elmaradása esetén indokolással és két tanú aláírásával ellátott nyilatkozatot köteles felvenni, amely a későbbiek során egyértelműen bizonyítja, hogy egyes ellátottak miért nem jutottak hozzá a nyugellátásukhoz a hónap során.

5.) Pénzügyi visszaélések
A fenntartó 2005. április 8-án pénzügyi ellenőrzést végzett az intézményben (dokumentálva a „Csongrád Megyei önkormányzat Kastélyotthona 2005. évi rendszerellenőrzéséről szóló 871-3/2005. számú jegyzőkönyvben). Ennek keretében megállapítást nyert, hogy a mindennapos munkavégzést, az átláthatóságot, az ellenőrizhetőséget nehezíti az intézmény által alkalmazott manuális nyilvántartás és a számítógépes adtafeldolgozás hiánya. Az ellátottak pénzeszközeinek kezelésére vonatkozó két szabályzat megfelelő. A pénzkezelés folyamatát, mind a banki, mind a pénztári és zsebpénzkezelés területén áttekintették. A belső szabályozás jogszabálykövető, zártkörű. Megállapították azt is, hogy a Pénzkezelési Szabályzatot aktualizálni szükséges. Ugyanakkor a pénztáros munkakört ellátó személy nem ismeri teljes körűen a házi pénztár működésével kapcsolatos intézményi szabályozást. A mindennapos munkavégzése során nyomon volt követhető a jogszabályi, belső szabályozási ismeretek hiánya.
A Közigazgatási Hivatal vezetője felhívta a fenntartót a hiányosságok pótlására. A megtett intézkedésekről információval nem rendelkezünk. A vizsgálat megállapította, hogy a pénzkezeléssel kapcsolatban feltárt hiányosságok a tulajdonhoz való alkotmányos jog érvényesülését közvetlenül veszélyeztetik.

6.) Szeszes ital árusítása a büfében
A büfé 2003. szeptember 1-jén kelt működési engedéllyel rendelkezik. A büfében szeszes ital árusítását nem tiltja jogszabály. Az üzletek működéséről és a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről szóló 4/1997. (I. 22.) Korm. rendelet 15. § (1) bekezdése kimondja, hogy „Tilos a melegkonyhás vendéglátó üzlet kivételével szeszes italt kimérni az alsó- és középfokú oktatási, egészségügyi, gyermek- és ifjúságvédelmi intézmény bármely bejáratától számított 200 méteres közúti (közterületi) távolságon belül.”
A jogszabály tehát nem tiltja a szeszes ital kimérését a személyes gondoskodást nyújtó intézményekben. Erre vonatkozóan az országban eltérő gyakorlat alakult ki, általánosnak tekinthető, hogy az intézmények a házirendben tiltják meg a szeszes ital otthonon belüli árusítását, fogyasztását stb. 
A konkrét esetben más módszert alkalmaznak, mely szerint a vizsgált intézmény házirendje szintén szabályozza az alkoholfogyasztást, méghozzá akként, hogy az intézményben megengedett az alkohol árusítása, de tiltott az intézményen kívüli behozatala. 
A módszertani intézmény megállapította, hogy az ellátottak közül kb. 80 fő szenved alkoholbetegségben és a hozzá kapcsolódó társbetegségekben. A zsúfolt elhelyezési körülmények több konfliktust szülnek az ellátottak között, különösen nagy gondot okoz a nyugdíjkifizetést követő 2-3 nap. A személyzet beosztásával is figyelemmel vannak erre a kritikusabbnak mondható időszakra, úgy hogy megerősített ügyeletet szerveznek. Az intézmény vezetése azért döntött úgy, hogy az ellátottak alkoholt vehessenek a büfében, mert így véleményük szerint jobban kontrollálható a mértéktelen alkoholfogyasztás.
A módszertani intézet munkatársai által meghallgatott személyek az ellátással és a bánásmóddal elégedettek voltak, elmondásuk szerint nem jelent gondot az alkohol árusítása a büfében, ugyanis ennek hiányában a faluba mennének ki az ellátottak, és ott fogyasztanák az alkoholt. A büfével meg vannak elégedve, a választék széles és az üzemeltető minden egyéni kérelmet igyekszik szem előtt tartani. A módszertani intézet ezzel összefüggésben kifogást nem emelt.
Sajnálatos módon általános probléma, hogy együttélési gondok jelentkeznek azokban az intézményekben, ahol az idős ellátottak alkoholbetegségben szenvedőkkel vannak közösen elhelyezve. Az ő ellátásukra szolgálna ugyanis a szenvedélybetegek otthona, azonban ezek hiányát már több megyében tapasztaltuk. Beszerzett információink szerint Csongrád megyében sincs külön erre a célcsoportra koncentráló és segítő személyes gondoskodást nyújtó bentlakásos intézmény.
Az OBH 3184/2005. számú ügyben indított vizsgálatom során kitértem arra, hogy a speciális intézményi ellátás kiépítése országos szinten indokoltnak és szükségesnek tűnik, mely oldaná a bentlakásos intézményekben tapasztalt zsúfoltságot és a vegyes elhelyezésből adódó konfliktusokat, s egyúttal az ellátás színvonala is emelkedhetne. Kifejtettem, hogy a szakosított ellátási rendszer ezen hiányossága az alkoholbetegséggel küzdő személyek lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
Az említett vizsgálatom lezárásaként felkértem az ifjúsági, családügyi, szociális és esélyegyenlőségi minisztert, hogy a szenvedélybetegek (különös figyelemmel az alkoholbetegséggel küzdők) ellátása kapcsán felmerült helyzetet tekintse át és vizsgálata eredményeként, a több megyét is érintő szakosított ellátási hiányosságok megoldása érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket. 
A nagymágocsi intézmény helyszíni vizsgálata idején megállapították, hogy a büfében dohánytermékeket is árultak, annak ellenére, hogy a nemdohányzók védelméről és a dohánytermékek fogyasztásának, forgalmazásának egyes szabályairól szóló 1999. évi XLII. törvény 5. §-a alapján dohánytermék nem árusítható személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményben. 
Figyelemmel erre a Közigazgatási Hivatal vezetője értesítette az illetékes fogyasztóvédelmi felügyelőséget, valamint a működési engedélyt kiadó jegyzőt is a szükséges intézkedések megtétele érdekében.
A Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal Fogyasztóvédelmi Felügyelősége 2005. július 18-án ellenőrzést végzett az adott üzletben, melynek során megállapították, hogy a vállalkozó a dohányáru forgalmazását megszüntette, azonban a működési engedélyben az árusított termékek körében korlátozást nem tüntetett fel. Mivel a dohánytermék árusítására vonatkozó tilalomnak szerepelnie kell a működési engedélyben, ezért a Felügyelőség a korlátozás felvezetését indokoltnak tartotta és a szükséges intézkedés megtételére felhívta Nagymágocs Nagyközség jegyzőjét. A jegyző a működési engedély ennek megfelelően módosította.
A rendelkezésünkre álló információk szerint a fenntartó pályázati úton próbálta eddig megoldani a legkritikusabb problémákat, de alapvetően a kastélyrekonstrukciós pályázati program hozott volna hatékony megoldást. A kastélyokat célzó pályázatok viszont nem kerültek kiírásra. Ugyanakkor a fenntartói álláspont szerint hosszútávon az épület kiváltása indokolt. Az elmúlt években a lehetőségekhez mérten törekedtek enyhíteni az elhelyezésből adódó problémákat és nehézségeket. Az elmúlt öt évben 124.847e,-Ft-ot fordítottak fejlesztésre. A fenntartói tájékoztatás szerint a kedvezőtlen személyi és tárgyi feltételek ellenére is sokat javult az ápolási-gondozási tevékenység színvonala és az otthon alkalmazottai törekednek a komplex gondozás maradéktalan megvalósítására.

Ajánlás
A vizsgálat során feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása érdekében, az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a Csongrád Megyei Önkormányzat Közgyűlésének Elnökét, hogy a tárgyi hiányosságokra és az épület idősek otthona célú felhasználásra való alkalmatlanságára tekintettel, fontolja meg a Kastélyépület és a telephely kiváltását.
A jelenlegi kastélyépület kapcsán
- kezdeményezze egy a megyei szenvedélybetegek ellátását szolgáló intézmény létrehozására, egyidejűleg a jelenlegi intézményi zsúfoltság minimalizására és az épületek szükséges felújítására vonatkozó, megfelelően ütemezett intézkedési terv kidolgozását;
- gondoskodjon az akadálymentes környezet kialakításáról az intézményen belül és kívül egyaránt;
- gondoskodjon haladéktalanul a nyílászárók további cseréjéről és felújításáról, ezáltal a beszögelések megszüntetéséről;
- intézkedjen a hiányzó közösségi helyiségek, a látogatók fogadására, valamint a mentálhigiénés ellátás biztosítására alkalmas helyiségek kialakításáról;
- biztosítsa a jogszabályban előírt személyi feltételeket, különös figyelemmel a 2005. december 31-i határidő betartására, valamint a technikai, takarító személyzet létszámának emelését is;
- segítse elő a számítógépes adatfeldolgozás megteremtését.

A külső telephely vonatkozásában pedig
- gondoskodjon az egészségre ártalmas lakóhelyiségek bezárásáról;
- intézkedjen a telephelyen található épület állagának javításáról, a falak salétromosságának, vizesedésének, penészességének, a vizesblokkok kifogásolt állapotának mielőbbi megszüntetéséről.

Kezdeményezés
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján felkérem az intézmény vezetőjét, 
- intézkedjen a főlépcső jobb megvilágításáról a biztonságos használat érdekében;
- gondoskodjon a betegszoba ágyainak megközelíthetőségéről;
- tegyen további lépéseket arra, hogy a lakószobák bútorzata és berendezési, felszerelési tárgyai feleljenek meg az életvitelhez szükséges körülményeknek, valamint az ellátottak életkori sajátosságainak, egészségi és mozgásállapotának;
- intézkedjen a zárható szekrények beszerzéséről;
- gondoskodjon a nővérhívó jelzőcsengők felszereléséről;
- intézkedjen az ápolási részleghez tartozó épületben élők állandó éjszakai felügyeletének biztosításáról;
- gondoskodjon lift hiányában a kastélyépület emeletén lakók rendszeres levegőztetésének megoldásáról.

Budapest, 2005. október 28.

Lenkovics Barnabás sk.