Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2315/2005. számú ügyben

Előadó: dr. Somosi György

Az eljárás megindulása
A főváros XVI. kerületében lakó panaszosok előadták, hogy szomszédjuk hulladékégetését sérelmező panaszukat a Környezetvédelmi Iroda és a Közigazgatási Hivatal is elutasította. A panaszosok sérelmezték, hogy bejelentésük alapján a helyszíni szemlére indokolatlanul későn került sor, valamint azt is, hogy a hatóság sem őket, sem az általuk megnevezett tanúkat nem hallgatta meg, a határozathozatalkor csak a szomszéd tanújának vallomását vette figyelembe.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.
Eljárásom során tájékoztatást kértem a XVI. kerületi Polgármesteri Hivatal Jegyzőjétől a panaszokkal kapcsolatos álláspontjáról.

A megállapított tényállás
A panaszos és házastársa beadványát a polgármesteri hivatalban 2004. augusztus 19-én érkeztették. Ebben az indítványozók előadták, hogy augusztus 19-én szomszédjuk tűzgyújtása következtében a környéket sűrű füst borította. A panaszosok úgy nyilatkoztak, hogy ezt a tevékenységet a szomszéd évek óta folytatja, a kerti hulladékon kívül mást is éget. A bejelentésben két tanút is megneveztek.
A Környezetvédelmi Irodához augusztus 24-én került a beadvány. Az Iroda köztisztviselője 31-én helyszíni szemlét tartott a panaszolt ingatlanán, ahol égetésre utaló nyomok nem látszottak. A szomszédos ingatlan tulajdonosa úgy nyilatkozott, hogy a panaszolt kerti hulladékot csak az önkormányzati rendeletben előírt időpontban éget, egyéb hulladék égetését nem tapasztalta.
A Környezetvédelmi Iroda 2004. szeptember 7-én felszólította a panaszoltat, hogy mutassa be a kötelező köztisztasági szolgáltatás igénybevételét igazoló okiratot, aminek a szomszéd eleget is tett. Ezt követően az Iroda 2004. október 18-án elutasította a panaszt, a határozatot a Közigazgatási Hivatal 2005. február 14-én a fellebbezés elutasítása mellett helybenhagyta.
A Környezetvédelmi Iroda hivatalból áttette a bejelentést a szabálysértési hatósághoz is. A panaszos a Fővárosi Közterület-felügyeletnél is bejelentette szomszédja égetését. A Felügyelet 2004. augusztus 19-én helyszíni szemlét tartott, melyen megállapította, hogy az ingatlanon nem történt égetés. Erre tekintettel a szabálysértési hatóság megszüntette az eljárást.

Az ügy jogszabályi háttere
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
26. § (1) A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le. (3) Bizonyítási eszközök különösen: az ügyfél nyilatkozata, az irat, a tanúvallomás, a szemle és a szakértői vélemény. (4) A közigazgatási szerv a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást.
28. § (1) A közigazgatási szerv a tényállás megállapítása céljából az ügyfelet okirat vagy más irat bemutatására hívhatja fel, illetőleg ennek érdekében más szervet megkereshet. (3) Az iratra vonatkozó rendelkezések irányadók minden olyan tárgyra, amely - általában műszaki vagy vegyi úton - adatokat rögzít (fénykép, film-, hangfelvétel, mágneslap, mágnesszalag, elektronikus dokumentum stb.).
29. § (1) Az ügyre vonatkozó tény tanúval is bizonyítható.
31. § (1) A tényállás tisztázására szemle rendelhető el. Ennek megtartása során b) helyszíni szemle tartható. (2) Ha a szemle eredményét az érdekeltek előzetes idézése vagy értesítése veszélyeztetné, a szemle elrendelését megkezdése előtt szóban kell közölni. 
43. § (1) A határozatnak tartalmaznia kell: c) az indokolásban a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat; az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait; az eljárt szakhatóságok megnevezését és azokat a jogszabályokat, amelyek alapján a közigazgatási szerv a határozatot hozta,

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar köztársaság független, demokratikus jogállam.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.

A vizsgálat megállapításai
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény alapján azt vizsgálhatom, hogy a hatóság eljárása, ennek során hozott határozata okozott-e alkotmányos joggal összefüggő visszásságot. Nem feladatom tehát annak kiderítése, hogy az ingatlanon történt-e égetés vagy sem.
A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le. Bizonyítási eszközök különösen: az ügyfél nyilatkozata, az irat, a tanúvallomás, a szemle és a szakértői vélemény. Az Áe. alapján az iratra vonatkozó rendelkezések irányadók minden olyan tárgyra, amely – általában műszaki vagy vegyi úton – adatokat rögzít (fénykép, film-, hangfelvétel, mágneslap, mágnesszalag, elektronikus dokumentum stb.).
A bizonyítási eljárás során a tények megállapítása, mint a tényállás tisztázásának eleme, a közigazgatási szerv kötelessége, de azok feltárása és bizonyítása a hatóság és az ügyfél együttes tevékenységét igényli. Ez a követelmény megfogalmazást nyert a törvény alapelvei körében: az államigazgatási eljárás a hatóság, az ügyfelek, továbbá az eljárásban résztvevő más szervek és személyek hatékony együttműködésére épül.
A bizonyítási eszközök köre elvileg korlátlan. A szabad bizonyítási rendszer alapján bármilyen eszköz felhasználható a jogilag releváns tények bizonyítására. A közigazgatási szerv a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást.
Az első fokú hatóság a tényállás tisztázása érdekében helyszíni szemlét tartott, iratot kért be és tanút hallgatott meg.
A panaszosok augusztus 19-én érkeztetett és 24-én iktatott beadványára a hatóság augusztus 31-én tartott helyszíni szemlét.
Környezetvédelmi ügyekben legtöbbször elengedhetetlen a helyszíni szemle lefolytatása. Sokszor különösen fontos a szemle mielőbbi megtartása, mert a bizonyítékok eltüntethetők, ezért a több nappal későbbi helyszíni szemle eredménytelen lehet. Arról értesültem, hogy a Környezetvédelmi Irodán egy köztisztviselő foglalkozik környezetvédelmi ügyekkel, akinek ügyfélfogadási időben a hivatalban kell tartózkodnia, ezért az ilyenkor érkező bejelentéseket nem tudja azonnal a helyszínen vizsgálni.
Az a gyakorlat alakult ki, hogy szabálysértés gyanúja esetén a rendőrséget vagy a közterület-felügyeletet ajánlják a bejelentőnek.
A Környezetvédelmi Iroda vezetője arról tájékoztatott, hogy a közterület-felügyelet munkatársai augusztus 19-én helyszíni szemlét tartottak a panaszolt ingatlanán, égetésre utaló nyomokat azonban nem észleltek. (Ez a tény a határozatban nem szerepel.) Eszerint a Környezetvédelmi Iroda köztisztviselői ugyan nem, de a közterület-felügyelet képviselői a bejelentés napján jártak a helyszínen.
A kötelező köztisztasági szolgáltatás igénybe vételét igazoló dokumentum (az augusztusi háztartási szemétdíjról kiállított számla) még nem zárja ki a saját ingatlanon való égetést.
A hatóság a panaszolt személy szomszédját hallgatta meg tanúként, a panaszosok beadványában megjelölt személyeket nem, arra hivatkozással, hogy ők nem ott laknak, ezért nem tudhatják, hogy a panaszolt hány alkalommal, mikor és milyen hulladékot éget. A Közigazgatási Hivatal határozata szerint „(…) a Környezetvédelmi Iroda környezetvédelmi hatáskörben csak a konkrét esetet vizsgálhatta (…)”. A tanúként meghallgatott személy a panaszolt égetési szokásairól nyilatkozott, a konkrét esetről nem, vallomása („kerti hulladékot csak az önkormányzati rendeletben előírt időpontban éget”) csak közvetetten értelmezhető úgy, hogy az adott napon nem történt égetés.
A panaszosok a környéket beborító sűrű füstről számoltak be, ezért a hatóság a közvetlen szomszédon kívül további, környéken lakó személyeket is meghallgathatott volna arról, hogy az adott időpontban észlelték-e a füstöt.
Az Áe. 43. § (1) bekezdésének c) pontja szerint a közigazgatási szerv határozatának – az indokolási részben – tartalmaznia kell a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat. Ki kell térni az indokolásban az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyításra a mellőzés indokaival együtt.
A panaszosok két tanút jelöltek meg, akik meghallgatására nem került sor. A Környezetvédelmi Iroda határozata nem szól a panaszosok által megnevezett személyekről és meghallgatásuk mellőzésének okáról. Ezt a mulasztást a Közigazgatási Hivatal pótolta.
Álláspontom szerint Áe. egyes rendelkezései (tényállás tisztázási kötelezettség, a határozat indokolásának tartalmi elemei) nem érvényesültek maradéktalanul az eljárás során, ami a vizsgálattal érintett alkotmányos jog sérelmét idézte elő. Az időmúlásra tekintettel azonban jelenleg már nem deríthető ki teljes bizonyossággal, hogy történt-e égetés, ezért vizsgálatomat azzal a megállapítással zárom le, hogy felhívom a jegyző figyelmét az eljárási jogszabályok maradéktalan betartására.

Budapest, 2005. augusztus 11.

Lenkovics Barnabás sk.