Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2203/2005. számú ügyben

„Bármely erkölcsi alapelv, legyen bármennyire is beágyazódva kultúránkba, nyelvünkbe és szokásrendszerünkbe, bizonyulhat tévesnek, és bármennyien elvetik, lehet igaz.” Ronald Dworkin

Az eljárás megindulása
Az Alfa Magzat-, Újszülött-, Gyermek- és Családvédelmi Szövetség (a továbbiakban: Alfa Szövetség) „Hófehérkék örök álma” című tanulmányát mellékelve fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, amelyben azt sérelmezte, hogy a sürgősségi vagy 72 órás fogamzásgátlást ajánló („Ha minden kötél szakad” szlogennel) hirdetett szerek elnevezése félrevezető, illetve, hogy a készítmények betegtájékoztatója nem felel meg a tisztességes tájékoztatás követelményének. Panaszos a szerek reklámozásával kapcsolatban is hasonló alapon emelt kifogást azt hangsúlyozva, hogy a készítmények hatásmechanizmusa alapján valójában nem fogamzásgátlásról, hanem a terhesség korai szakában történő, kémiai úton előidézett abortuszról van szó. Sérelmezte a szert hirdető reklámhordozók köztéren történő elhelyezését, illetve azt, hogy a szer által előidézett beavatkozás lényegére vonatkozóan a gyártó és a terjesztő szóhasználata megtévesztő. Úgy vélte, mindezek közvetett módon sértik a magzati élet védelméről rendelkező 1992. évi LXXIX. törvénynek (a továbbiakban: Mvtv.) azt a rendelkezését, amely szerint „A terhesség-megszakítást, az azt végző intézményeket, az arra alkalmas eszközöket és szereket reklámozni és népszerűsíteni tilos” (15. §). Beadványt tevő sérelmezte továbbá, hogy a készítményt használó fogyasztókat nem tájékoztatják kellőképpen a szer mibenlétéről, hatásmechanizmusáról és a lehetséges szövődményekről, ezáltal sérülnek az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény tájékozott beleegyezéséről szóló rendelkezései. A panasz alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény értelmében vizsgálatot indítottam, mert felmerült a jogállamiság elvéből származtatható jogbiztonsághoz való jog, valamint a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog sérelmének gyanúja.
Hivatkozással az Obtv. 18. § (3) bekezdésére, a beadványban foglalt panasszal összefüggésben tájékoztatást kértem az Országos Gyógyszerészeti Intézet főigazgatójától, Budapest Főváros Közigazgatási Hivatalának Fogyasztóvédelmi Felügyelőségétől, Budapest Főváros Közigazgatási Hivatala Fogyasztóvédelmi Főfelügyelősége főigazgatójától, majd az Egészségügyi Tudományos Tanács (a továbbiakban: ETT) elnökétől is.
A jelentésemben foglalt megállapításokat a megkeresett szervek által a rendelkezésemre bocsátott iratokra és a válaszlevelekben foglaltakra alapoztam.

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
50. § (3) A bírák függetlenek és csak a törvénynek vannak alárendelve. A bírák nem lehetnek tagjai pártnak és politikai tevékenységet nem folytathatnak.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. (2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.
70/G. § (1) A Magyar Köztársaság tiszteletben tartja és támogatja a tudományos és művészeti élet szabadságát, a tanszabadságot és a tanítás szabadságát. (2) Tudományos igazságok kérdésében dönteni, kutatások tudományos értékét megállapítani kizárólag a tudomány művelői jogosultak.

Alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
1997. évi CLIV. törvény az egészségügyről
1992. évi LXXIX. törvény a magzati élet védelméről
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
1997. évi LVIII. törvény a gazdasági reklámtevékenységről
1998. évi XXV. törvény az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerekről
34/2003. (VI. 7.) ESzCsM rendelet az Egészségügyi Tudományos Tanácsról
12/2001. (IV. 12.) EüM rendelet az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerek törzskönyvezéséről és a forgalomba hozataluk engedélyezéséről
64/2003. (X. 31.) ESzCsM rendelet az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerek, gyógyszernek nem minősülő gyógyhatású készítmények reklámozásáról és ismertetéséről
52/2005. (XI. 18.) EüM rendelet az emberi alkalmazásra kerülő gyógyszerek forgalomba hozataláról
30/2005. (VIII. 2.) EüM rendelet az emberi alkalmazásra kerülő gyógyszerek címkéjéről és betegtájékoztatójáról

A megállapított tényállás
1. a „Hófehérkék örök álma” című tanulmányban felsorakoztatott érvek és a panasztevő ezzel kapcsolatos kifogásai 
Nevezett beadványtevő álláspontja szerint egy gyógyszeripari vállalkozás a magzatvédelmi törvény tilalmát megszegve, törvénytelenül reklámozza Budapesten az úgynevezett "sürgősségi fogamzásgátlást" illetve az arra alkalmas készítményt. Előadta, hogy a reklámozott szer azon esetek többségében, melyekben van valamilyen hatása, megakadályozza a „már megfogant és élő, fejlődő ember” beágyazódását az anyaméhbe, ezzel „annak halálát okozva”. Beadványában panaszos kifejtette, hogy ez valójában egy olyan szer reklámja, amely hatásmechanizmusát tekintve döntően a már megfogant emberi élet kioltására, vagyis vetélés előidézésére irányul. Az emberi élet, illetve a terhesség folyamata nem az anyaméhben kezdődik, hanem már a fogantatáskor.
Kifejtette, hogy abban az esetben, ha a törvény a fogantatás és a beágyazódás közötti szakaszban is védendőnek tekinti a magzat életét, akkor az Mvtv. 15.§-a is ebben az értelemben értendő, tehát a magzati élet e szakaszában való kioltására alkalmas szerek reklámja is tilos. Megfogalmazta, hogy a fogamzás már az együttlétet követő első 24 órában megtörténik, tehát a szer az ezt követő kétszer olyan hosszú, 48 órás szakaszban már csak a megfogant emberi élet kioltásával előzheti meg a születést – és nem a fogamzást –, ami ekkorra már megtörtént. Beadványt tevő álláspontja szerint ugyanis a megtermékenyülés, a fogamzás pillanata az, amikor a petesejtet a méhkürt valamely pontján megtermékenyíti a hímivarsejt, de mivel a fogamzás fogalmát az orvostudomány másként határozza meg, „a beágyazódás előtti életkorát élő gyermeket” megfosztják emberi mivoltától, tehát hogy a „sürgősségi fogamzásgátlásnak” nevezett szerek már megfogant, elkezdődött emberi életeket oltanak ki, és nem a fogamzást gátolják meg. Arra hivatkozással, hogy a Mvtv. Preambulumában a fogantatással kezdődő emberi életet rendeli védeni, kétségeinek adott hangot azzal kapcsolatban, hogy a magyar állam eleget tesz-e „alkotmányos életvédelmi kötelezettségének, amikor nem csupán tűri, hanem támogatja is az anyaméheken belül elkövetett népirtást?!”

2./ Az érintett hatóságok eljárásai
2.1. A Fővárosi Közigazgatási Hivatal Fogyasztóvédelmi Felügyelősége
A Fővárosi Közigazgatási Hivatal Fogyasztóvédelmi Felügyelősége (a továbbiakban: Felügyelőség) korábban (a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőséghez címzett, de a Főfelügyelőség által a panasz elbírálására első fokon hatáskörrel rendelkező Felügyelőséghez áttett) állampolgári bejelentésre kezdett már reklám-felügyeleti eljárást a sürgősségi fogamzásgátló szerekkel kapcsolatban, ám azt felfüggesztette, mivel a beadványt tevő nem jelölt meg konkrét helyszínt, hogy hol látta a sérelmezett reklámhordozót. Miután a sérelmezett reklámplakátról a rendelkezésemre álló másolatot a Felügyelőség munkatársának rendelkezésére bocsátottam, a felfüggesztett reklám-felügyeleti eljárást lefolytatták, amelynek eredményeként 2005. június 24-én megszületett a Felügyelőség 09-102-3/2005. számú határozata. Az eljárás során a Felügyelőség a Richter Gedeon Rt. által forgalmazott „Ha minden kötél szakad … akkor segít 72 órán belül a sürgősségi fogamzásgátlás” című hirdetést nem találta jogsértőnek. A határozat indoklásában részletesen kifejtette, hogy a gyógyszerek és tápszerek reklámozásának ellenőrzésére irányuló eljárások keretében kötelező az Országos Gyógyszerészeti Intézet (a továbbiakban: OGYI) szakhatóságként történő bevonása. A felügyelőség e kötelezettségének eleget tett, és határozatát az OGYI 9333/4262005. számú szakvéleményére alapozva hozta meg. E szakvélemény szerint „ A gyógyszerek nemzetközi ATC ( anatómiai, terápiás és kémiai) osztályozása alapján az ún. sürgősségi fogamzásgátló készítmények a szisztémás hormonális fogamzásgátlók csoportjába tartoznak. Magyarországon két L[…] hatóanyagú termék kapható: az R[…] tabletta és az E[…] tabletta. A készítmények hivatalosan jóváhagyott alkalmazási előírásában szereplő javallat a következő: –„a […] tabletta sürgősségi fogamzásgátló készítmény, amely megakadályozhatja a terhesség létrejöttét abban az esetben, ha 72 órán belül alkalmazzák olyan közösülést követően, amelynek során semmilyen fogamzásgátló módszert nem használtak, illetve ha az alkalmazott fogamzásgátló módszer nem volt biztonságosnak tekinthető.”. Továbbá mindkét készítmény kísérő iratában feltüntették a következőt:
„A […] tablettát nem szabad alkalmazni terhesség esetén és a már fennálló terhességet a kezelés nem szakítja meg. Abban az esetben, ha a terhesség a sürgősségi fogamzásgátló kezelés mellett jön létre, az epidemológiai vizsgálatok eredményei szerint nem kell számolni a progesztogének magzatkárosító hatásával.”
A Felügyelőség határozata szerint, mivel a sérelmezett szlogenek nem tartalmaznak olyan utalást, amely segítségével a forgalomban lévő, egyébként vényköteles, így a lakosság számára nem reklámozható készítmények valamelyike is azonosítható lenne, nem sértik sem a gazdasági reklámtevékenységről szóló 1997. évi LVIII. törvény (a továbbiakban: Grtv.), sem pedig az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerek, gyógyszernek nem minősülő gyógyhatású készítmények reklámozásáról és ismertetéséről szóló 64/2003. (X. 31.) ESzCsM rendelet (a továbbiakban: R.) előírásait.
A határozat ellen az ügyfél a törvényes határidőn belül fellebbezett. Másodfokú határozatában a Főfelügyelőség az elsőfokú határozatot helybenhagyta (RFO-522/2/2005. számú határozat), az ügyfél azonban bírósághoz is fordult, és a közigazgatási határozat megváltoztatása iránt kereseti kérelmet nyújtott be.
Kérelmében a felperes többek között azt fogalmazta meg, hogy az eljáró hatóságnak egyrészt figyelembe kell vennie a biológiai tényeket, vagyis azt, hogy az emberi élet nem a beágyazódáskor, hanem a fogamzáskor kezdődik, és azt, hogy a „sürgősségi fogamzásgátlásnak” nevezett szerek tényszerűen már elkezdődött emberi életeket oltanak ki a beágyazódás meggátlásával, ami tényszerűen nem fogamzásgátlás (szemben az OGYI szakvéleményében idézett állítással). Ha a törvény a fogamzástól kezdve rendeli védeni az emberi életet, akkor a hatóságnak is a fogamzástól kezdve kell védenie, még akkor is, ha akár a bepanaszolt fél (a gyógyszergyár), akár egy harmadik fél (OGYI) azt állítja, hogy szerintük elég a beágyazódásra tekintettel lenni. A törvény betartatása során pontosan annak a szövegét kell figyelembe venni, semmi mást.
A Fővárosi Bíróság 22.K.33.682/2005/8. számon 2006. február 9-én kelt ítéletében jogerősen utasította el az ügyfél kereseti kérelmét. A peres eljárásba a felperes (az ügyfél) pernyertessége érdekében jelen vizsgálatom panaszosának (Alfa Szövetség) képviselője meghatalmazottként beavatkozott, így a bírósági eljárásról, annak eredményéről tudomással bír.

2.2. Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség
A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőségnek a vizsgálattal érintet területtel kapcsolatos reklám-felügyeleti hatáskörét a Grtv. 15. § (1) bekezdése határozza meg. A Főfelügyelőség főigazgatójától többek között arra nézve kértem tájékoztatását, hogy érkezett-e bármilyen panasz azon törzskönyvezett szerek reklámozásával kapcsolatban, amelyek alkalmasak a köznyelvben sürgősségi fogamzásgátlás vagy 72 órás fogamzásgátlás alatt értett hatás kiváltására.
A válasz arról számolt be, hogy a Főfelügyelőség az OGYI szakhatósági közreműködésével számos eljárást folytatott le olyan reklámok miatt, amelyek fogamzásgátló készítményeket azok megnevezésének alkalmazásával népszerűsítették, azonban olyan szankcióhoz vezető eljárás, amely „sürgősségi fogamzásgátlás” vagy a „72 órás fogamzásgátlás” feliratokat alkalmazó reklámok elmarasztalásához vezetett volna, nem volt. A Főfelügyelőség válasza kiemelte azonban, és részleteiben is elém tárta azt az ügyet, amellyel kapcsolatban már a Felügyelőség is tájékoztatott (lásd: 2.1. pont), majd későbbi levelében rendelkezésemre bocsátotta az OGYI szakhatósági véleményét, illetve a jelentés 2.1. pontjában hivatkozott másodfokú határozatot is.

2.3. Országos Gyógyszerészeti Intézet
Mivel a Grtv. alapján megalkotott R. (az eljárás folytatásakor hatályos) 9. § (1) bekezdésének értelmében szakhatóságként az OGYI végzi a szakembereknek, valamint a laikusoknak szóló gyógyszerismertetés, hirdetés felügyeletét, brosúrák, betegtájékoztató patikai szórólapok, újsághirdetések, televízió és rádió reklámok szakvéleményezését, az üggyel kapcsolatban az OGYI főigazgatójától is kértem tájékoztatást.
Az OGYI reklám-felügyeleti eljárásban szakhatóságként történő közreműködését a 2.1.és 2.2. pontokban tártam fel, és a jelentés „A vizsgálat megállapításai” fejezetében fogom értékelni. Jelentésemnek ebben a (2.3.) pontjában az OGYI gyógyszer forgalomba-hozatali engedély kiadására irányuló eljárását vizsgálom.
Az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerekről szóló 1998. évi XXV. törvény (a továbbiakban: Gytv.) 7. § (4) bekezdése alapján a gyógyszer forgalomba hozatali engedélyét az OGYI adja ki, amely engedélynek tartalmaznia kell a betegtájékoztatót is. (Gytv. 4. § (4) bekezdés d) pont). A Gytv. 12. § rendelkezései határozzák meg, hogy a betegtájékoztatónak mit kell tartalmaznia. Az e törvény 24. §-ában foglalat felhatalmazás alapján megalkotott 12/2001 (IV. 12.) EüM. rendelet (a továbbiakban R2.) 3. §-ában határozza meg az OGYI gyógyszertörzskönyvezéssel és gyógyszerek forgalomba hozatalával kapcsolatos feladatait, melyek között a Magyarországon törzskönyvezett gyógyszerek nyilvántartásának vezetése, adatok igazolása, valamint a gyógyszerek alkalmazási körével kapcsolatos tájékoztatás is szerepel.
Megkeresésemre az OGYI főigazgatója arról tájékoztatott, hogy a Magyarországra törzskönyvezett gyógyszerek közül csak – a korábban már nevezett két készítmény – az R[…] tabletta és az E[…] tabletta azok, amelyek alkalmasak „sürgősségi fogamzásgátlásra”. Mindkét készítményt az R2. alapján lefolytatott törzskönyvezési eljárásnak megfelelően került be a törzskönyvi nyilvántartásba és kapott forgalomba hozatali engedélyt. E készítmények betegtájékoztatója a gyógyszerek kísérőiratainak csupán egyike, szakmai értelemben az orvosoknak szóló alkalmazási előirat egyes, a beteget is érintő részeinek közérthető kivonata. A betegtájékoztató tervezetét a kérelmező, tehát a későbbi forgalomba hozatali engedély jogosultja nyújtja be, a tervezet (szakmai, formai és nyelvi) értékelését pedig a gyógyszerészeti intézet munkatársai végzik. A betegtájékoztató a hatósági eljárás során egyébként a forgalomba hozatali engedély egyik melléklete.
Az OGYI főigazgatója arról is tájékoztatott, hogy a vizsgálatommal is érintett reklámkampánnyal összefüggésben – a gyógyszer forgalmazójának kérésére – korábban szakvéleményt adtak ki. Ennek tanúsága szerint a plakáton a „Ha minden kötél szakad… akkor segít 72 órán belül a sürgősségi fogamzásgátlás” mondat szerepeltethető, de nem juttatható el a közönséghez olyan információ, amely a két forgalomban lévő készítmény közül bármelyiket azonosítaná. A fogamzásgátlási mód arra hivatkozással, hogy két hasonló készítmény is kapható, már említhető, de az egyes készítményekkel kapcsolatos konkrétumról csak az orvos és az érdeklődő közti személyes megbeszélés közben eshet szó. 
Mindezen tájékoztatás birtokában megvizsgáltam az érintett készítmények forgalomba hozatali engedélyének egyes mellékleteit. Az E[…] tablettára vonatkozó, az OGYI-T-9330/01. számú forgalomba hozatali engedélyének 3. sz. melléklete tartalmazta többek között az alábbiakat:
„Az E[…]  tabletta sürgősségi fogamzásgátló készítmény, mely megakadályozhatja a terhesség létrejöttét abban az esetben, ha 72 órán belül alkalmazzák olyan közösülést követően, amelynek során semmilyen fogamzásgátló módszert nem használtak, illetve ha az alkalmazott fogamzásgátló módszer nem volt biztonságosnak mondható. […] Az E[…]  tabletta pontos hatásmechanizmusa nem ismert. A javasolt dózisban a levonorgesztrel főként az ovuláció és a megtermékenyülés megakadályozásának révén hat, abban az esetben, ha a közösülés a preovulatorikus fázisban történt (amikor a megtermékenyülés valószínűsége a legnagyobb). Ezenkívül a kezelés hatására létrejövő endometriális változások akadályozhatják a megtermékenyített pete beágyazódását. Amennyiben az implantáció folyamata már megkezdődött a kezelés hatástalan lesz.”
A 2004. áprilisi keltezésű forgalomba hozatali engedély 4. számú melléklete volt a majdani betegtájékoztató. E szerint: 
„Az E[…]tablettát nem szabad alkalmazni terhesség esetén és a már fennálló terhességet a kezelés nem szakítja meg. Abban az esetben, ha a terhesség a sürgősségi fogamzásgátló kezelés ellenére jött létre, a széleskörű vizsgálatok eredményei szerint nem kell számolni a magzatkárosító hatással. 
Az R[…] tablettára vonatkozó 2004. márciusában kelt OGYI-T-6372/01. számú határozatot kiegészítő, 2006. júniusában kelt határozat 3. számú melléklete hasonlóképpen az E[…] tablettáéhoz, tartalmazza azt a mondatot, mely szerint az R[…] tabletta pontos hatásmechanizmusa nem ismert.
A forgalomba hozatali engedély felújításának 4. számú melléklete 2. pontja azonban arról értekezik, hogy hogyan fejti ki hatását az R[…] tabletta, és ezt magyarázandó a következőket tartalmazza:
„Megakadályozza a petesejt kijutását a petefészekből
Megakadályozza a már kijutott petesejt megtermékenyülését
Megakadályozza a megtermékenyített petesejt beágyazódását az anyaméhbe

Így az R[…]  tabletta megakadályozza a terhesség létrejöttét. A már fennálló terhességet az R[…]  tabletta nem akadályozza meg.”

2.4. Egészségügyi Tudományos Tanács
Az Egészségügyi Minisztérium mellett működő Egészségügyi Tudományos Tanácsot (a továbbiakban: ETT.) a 2.1 – 2.3. pontokban megkeresett szervek válaszainak beérkezését követően, válaszaik birtokában kerestem meg, mivel úgy értékeltem – különös tekintettel a készítmények forgalomba-hozatali engedélyében feltüntetett egyes kijelentések miatt –, hogy a megküldött anyagok orvos-szakmai kiegészítésre szorulnak ahhoz, hogy az egyes hatósági eljárások konkrét vizsgálatát meghaladó hatáskörömre  következtethessek.
Álláspontom szerint ugyanis a panaszbeadványban foglaltak vizsgálatának lehetőségét egy szorosan kapcsolódó, de mindenképpen elsődleges orvos-szakmai kérdés alapján lehetséges eldönteni; mégpedig, hogy az orvostudomány mai állása, és a magyar tudományos gondolkodás megítélése szerint magzatnak minősíthető-e a már megtermékenyített, de be nem ágyazódott petesejt. Ennek a kérdésnek a megválaszolása természetesen számos további orvos-szakmai, jogi és etikai kérdést is felvet, megválaszolása mégis elsődleges fontosságú. Mindezekre tekintettel kértem az ETT elnökét, hogy amennyiben már létezik a témához kapcsolódó ETT-állásfoglalás, bocsássa azt rendelkezésemre, amennyiben pedig nem, akkor a 34/2003. (VI. 7.) ESzCsM rendelet 1. § (1) bekezdésének a) pontjában biztosított jogkörénél fogva kezdeményezze az ETT-nél, hogy – az egyes kompetens bizottságok bevonásával – foglaljon állást a kérdésben.
Az ETT titkára első levelében arról tájékoztatott, hogy a feltett kérdéssel kapcsolatos állásfoglalásuk nincs, illetve, hogy azt csak részben tekintik orvos-szakmai, hanem inkább jogi, etikai kérdésnek. Intézkedett a Szülészeti és Nőgyógyászati Szakmai Kollégium állásfoglalásának bekérése iránt, amelynek birtokában azonban még mindig nem tartották egyértelműen eldönthetőnek, hogy a vizsgálat alá vont készítmények pontosan nem ismert, de feltételezett, ciklustól függő hatásmechanizmusa minősülhet-e vagy sem kémiai abortusznak. Legutóbb kelt levelében az ETT elnöke a Szegedi Tudományegyetem Általános Orvostudományi Kar Szülészeti és Nőgyógyászati Klinikája munkacsoportjának szakértői véleményét beszerezve válaszolt korábban feltett kérdéseimre. (E munkacsoport bevonását az indokolta, hogy korábban már foglalkoztak valóban kémiai abortuszt előidéző szerek vizsgálatával.) 
A munkacsoport válaszának megérkezést követően az ETT Elnöksége válaszlevélben felelt a feltett kérdésekre az alábbiak szerint: 
„A megtermékenyített, de még be nem ágyazódott petesejt nem tekinthető magzatnak. Az szülészet-nőgyógyászatban elfogadott álláspont szerint préembrió a megtermékenyített petesejt fejlődésének az a szakasza, amely a fertilizáció befejeződésétől a primitív csík megjelenéséig tart. Ezt az időtartamot 14 napban határozták meg (12-16 nap a fejlődési időszak határai). A két haploid ivarsejt magállományának egyesülése után kialakult diploid sejt a zygota. A zygota vándorlása során a méh üregébe jut és megkezdődik kb. 6-7 nappal a fogamzás után az implantáció, mely 5-6 nap alatt fejeződik be oly módon, hogy a fejlődő trophoblast primér bolyhai a deciduális endometriumba hatolnak. A préembrió időszak a megtermékenyítés befejeződésétől addig az időig terjed, amikor a megtermékenyített petesejtből már biztosan csak egy (egyetlen) biológiai egyed fejlődik. A megtermékenyítés befejeződésének időpontjára vonatkozóan sincs jelenleg egységes állásfoglalás, ugyanis a fertilizáció sem egy pillanatnyi esemény, hanem egy folyamat, mely akkor kezdődik, amikor a spermium eléri a petesejtet, a zona pellucida külső felszínét. Ezt követően legalább 24 órányi idő alatt egyesül a két ivarsejt genetikai állománya. Ezen belül nehéz lenne eldönteni, hogy hol húzzuk meg a határt, de biztosan nincs alapja a „megtermékenyítés pillanata” kifejezés és fogalom használatának. […]
A sürgősségi fogamzásgátlás nem minősülhet gyógyszeres terhesség-megszakításnak. A nőgyógyászati szakmai állásfoglalás (a Szülész-Nőgyógyász Világszövetség – International Federation of Gynecology and Obsterics [FIGO] állásfoglalása) szerint terhességről csak akkor beszélhetünk, amikor a megtermékenyített petesejtből fejlődő préembrió beágyazódása megtörtént és fejlődése az anyai szervezetben megkezdődött. Ez az ovuláció és fogamzás utáni 14. napra tehető. Ettől kezdve beszélhetünk csak terhességről, és ezért terhesség-megszakítás is csak ettől az időponttól fordulhat elő. […] 
Az ETT. Elnöke elismerte azonban, hogy a biológiai történések megismerése alapján elfogadott szülészeti-nőgyógyászati állásfoglalások minden bizonnyal nem mindenki számára elfogadhatóak. Egyértelmű ugyanis, hogy az élet lehetőségének kezdete a megtermékenyülés. Összességében megjegyezte, hogy a feltett kérdésekre nem lehet mindenkit egyértelműen kielégítő választ adni. A filozófikus, moralizáló megközelítéssel szemben itt is, mint számos más esetben is a gyakorló orvosi tevékenységben, a szakma véleménye szerint, a kisebbik rossz választását kell követni. A sürgősségi fogamzásgátlás alkalmazásával 80%-os hatékonysággal lehet elkerülni a nem kívánt terhességeket, amelyek többsége valóságos terhesség-megszakítással végződne.„

3. A vizsgálat megállapításai
3.1. A Fővárosi Közigazgatási Hivatal Fogyasztóvédelmi Felügyelősége
3.2. Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség
A Felügyelőség határozata szerint a „Ha minden kötél szakad … […]” című hirdetés nem tartalmaz olyan utalást, amely segítségével azonosítható lenne az R[…] vagy az E[…] tabletta, tehát nem minősül vényköteles termék reklámjának. A felügyelőség olvasatában az OGYI szakhatósági véleménye szerint a készítmények által nyújtott fogamzásgátlási módszer nem alkalmas kémiai abortuszra. A határozat ellen az ügyfél a törvényes határidőn belül fellebbezett. Másodfokú határozatában a Főfelügyelőség az elsőfokú határozatot helybenhagyta, panaszos azonban bírósághoz is fordult, és a közigazgatási határozat megváltoztatása iránt kereseti kérelmet nyújtott be. A kereseti kérelemben foglaltaknak, tehát, hogy […] a bíróság nem adott helyt, a kereseti kérelmet elutasította. 
A fentiek alapján összességében megállapítom, hogy a Budapesti Fogyasztóvédelmi Felügyelőség, illetve a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség a rá irányadó jogszabályokat és különösen a bennük foglalt határidőket betartva jártak el.
Helytállóan követte a fogyasztóvédelmi hatóság a Grtv. eljárási szabályait akkor, amikor a konkrét reklám vonatkozásában az OGYI szakvéleményére alapozta határozatát. A Grtv. felhatalmazása alapján megalkotott R. 9. § (1) bekezdése szerint ugyanis a gyógyszerek reklámozásának és ismertetésének a Grtv.-ben, illetve az e rendeletben meghatározott szabályai megsértése esetén — a Grtv. 15-20. §-aiban meghatározott reklám-felügyeleti eljárás keretében — a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség mellett szakhatóságként közreműködik az OGYI. Az OGYI, mint szakhatóság részvétele az eljárásban azért volt feltétlenül indokolt, mert a reklámozásra vonatkozó, részletesen megalkotott szabályok nagy része olyan előírásokat tartalmaz, amelyek vonatkozásában a szakhatóság rendelkezik a megfelelő kompetenciát jelentő szakismerettel, adatokkal és dokumentumokkal. A szakhatóság mindezek alapján állapítja meg többek között azt is, hogy melyek azok az információk, amelyek a jogsértés megállapítását megalapozhatják, vagy éppen negligálhatják. Az OGYI alapító oklevelének 2.1.1 pontja szerint „hatósági, szakhatósági, szakmai felügyeletet lát el a jogszabályban meghatározott esetekben.” Az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerekre vonatkozó reklámok és ismertetők jogszerűségének elbírálásakor a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség mellé az R. jelöli ki az OGYI-t szakhatóságként. Jogszabályi kötelezettsége tehát az OGYI-nak, hogy a gyógyszerreklámok jogszerűségének tekintetében állásfoglalást fogalmazzon meg az eljáró fogyasztóvédelmi hatóságok számára. A reklámok megfelelősége tekintetében a szakhatóság véleménye irányadó, amelyet az eljáró hatóság köteles figyelembe venni: a hatóság ennek megfelelően minősítheti a kérdéses reklámokat jogszabályellenesnek, vagy jogszerűnek. A szakhatósági vélemény figyelembe vételének módját nem maga az eljáró hatóság állapítja meg, e tekintetben ugyanis az eljáró szerv jogi előírásokhoz kötött. Az OGYI nem az eljáró hatóság által akármilyen szempontból mérlegelhető, vagy netán figyelmen kívül hagyható véleményt alkotott, hanem az általa előadottak kapcsán az eljáró szerv nem gyakorolhat mérlegelést. Ezt írta elő az akkor még hatályban lévő és alkalmazandó, az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvénynek (a továbbiakban: Áe.) a szakhatóságok szerepkörével kapcsolatos szabálya. Az Áe. 20. §-a szerint ugyanis jogszabály elrendelheti, hogy a határozat meghozatala előtt más közigazgatási szerv (a továbbiakban: szakhatóság) előzetes hozzájárulását kell beszerezni. A szakhatóságot – ha jogszabály másként nem rendelkezik – az ügyben érdemi döntésre jogosult közigazgatási szerv keresi meg. Az Áe-ben foglalt szabályozás lényege tehát az volt, hogy egy eljáráson belül kellett valamennyi hatóságnak döntenie, és a döntéseket egy érdemi határozatba kellett foglalni. Egy sajátos megosztott hatáskörről van szó, melyben mindegyik eljáró közigazgatási szervnek önálló hatásköre van az ügy egy sajátos szempontú megítélésére. A szakhatóságok hozzájárulása, döntése, engedélye az eljáró közigazgatási szerv érdemi döntésével együtt egy hatósági aktusban jelenik meg. Abban az esetben pedig, ha a jogszabály a szakhatóság közreműködését előírja – mint a gyógyszerek reklámozására nézve az R. a reklám-felügyeleti eljárásban az OGYI-t jelölte ki kifejezetten erre a szerepre –, akkor az ügyben döntésre jogosult közigazgatási szerv a szakhatóság bevonása nélkül nem hozhat érdemi döntést, a szakhatóság megkeresésétől nem tekinthet el. Az eljáró szerv mérlegelési mozgástere szempontjából fontos annak feltétlen kiemelése, hogy az eljáró szerv a szakhatóság döntését nem változtathatja meg, nem bírálhatja felül, attól nem térhet el. Lényegesen eltér tehát a szakhatóság tevékenysége a szakértő tevékenységétől, ez utóbbi véleményét a közigazgatási szerv szabadon mérlegelheti, felülvizsgálhatja, míg a szakhatóság véleményétől nem térhet el. Ennek indoka az, hogy a szakértelemmel rendelkező szerv kifejezetten hatóságként, hatósági aktussal dönt az őt illető szakkérdésben, amely miatt annak felülmérlegelésére nincs módja az eljáró hatóságnak. A szakhatósági döntést is magában foglaló államigazgatási eljárás esetében a fentiek szerint megosztott hatáskörök gyakorlásának eredményeképpen született döntés.
Az országgyűlési biztosnak a feladata nemcsak az, hogy alkotmányos joggal összefüggő visszásságot tárjon fel, hanem az is, hogy amennyiben vizsgálata alá vont egy közigazgatási szervet, úgy azt is rögzítse, hogy a szerv nem sértette meg a rá irányadó jogszabályokat, azaz eljárásával nem okozott alkotmányos joggal összefüggésben visszás helyzetet. Az előbbiek megállapításán túl azonban vizsgálatom nem terjeszkedhet tovább, mivel a reklám-felügyeleti eljárást kezdeményező ügyfél bírósághoz fordult.  Az Obtv. 29. § (2) bekezdés e.) pontjában, valamint az Alkotmánybíróság 17/1994. (III. 29.) AB határozatában foglaltak kizárják további vizsgálatomat. Az Obtv 29. §-ának rendelkezése és az előbbi AB határozatban foglaltak ugyanis nem adnak lehetőséget az országgyűlési biztosnak sem a bíróságok eljárásának, sem pedig döntéseik felülvizsgálatára. Az Alkotmány 50. § (3) bekezdése értelmében a bírák függetlenek, és csak a törvénynek vannak alávetve, ezért a minden külső befolyástól független bírói ítélkezés feltétel nélküli követelmény és abszolút alkotmányos védelem alatt áll. A bíróság döntését felülvizsgáló, vagy abba beavatkozó eljárásom tehát sértené a bírák Alkotmányban biztosított önállóságát, függetlenségét, semlegességét, a hatalmi ágak elválasztásának alapvető jogelvét és a jogbiztonság elvét.

3.3. Egészségügyi Tudományos Tanács
Az ETT-t vizsgálatomba nem, mint vizsgálandó szervet vontam be, hanem szakmai közreműködőként kértem fel. Erre köteleznek az Alkotmány tudomány szabadságával kapcsolatos rendelkezései is (Alkotmány 70/G § (1) és (2) bekezdés), tekintve, hogy a panasz megítéléséhez fontos szakmai előkérdés eldöntése volt szükséges.
Fontos volt annak feltárása, hogy a „sürgősségi fogamzásgátlás” körébe tartozó készítmények hatásmechanizmusa milyen is valójában, hiszen e készítmények hatásmechanizmusa, illetve az erről való orvos-szakmai állásfoglalás ismeretében ítélhető meg, hogy a hatályos jogszabályokat, különösen pedig az Mvtv. valamely rendelkezését sértheti-e a sürgősségi fogamzásgátló szerek engedélyezése vagy használata. Mindezek azonban olyan orvosi, orvostudományi kérdések, amelyek megválaszolásához a jog csupán segédeszköz lehet, ugyanakkor csak ezen kérdés pontos megválaszolását követően kerülhető ki a jogszabályok önkényes, nem pedig alkotmányos alapokon nyugvó értelmezésének csapdája.
Hétköznapi szóhasználatban és a laikus számára a kérdés az, hogy az érintett szerek funkcionálisan fogamzásgátlók-e, vagy a megtermékenyítést követően a már „megfogant embrió” életté fejlődését akadályozzák-e meg. Ez a kérdés azonban önmagában fogalmi zavart, pontosabban az orvostudomány által használt fogalmakban zavart hordoz. Az orvostudomány ugyanis nem ismeri a „megfogant embrió” kifejezést, a terhesség szakaszolásában más fogalmakat használ. A jogász gondolataiban tehát a helyes kérdés így hangzik: a nő és férfi aktusa következtében egyesülő ivarsejtek esetében meghatározható-e az az időpont, amikortól magzatról beszélünk, és ha igen, mely időpont az. Konkrétabban pedig, hogy húzható-e egy olyan normatív határvonal, amelyet követően magzatról beszélünk, és alkotmányos védelemben részesítjük a létrejött életet.
A feltett kérdésekre az ETT a korábban már ismertetett, konkrét, egzakt válaszokat adta. Ezek szerint tehát: A megtermékenyített, de még be nem ágyazódott petesejt nem tekinthető magzatnak, és a sürgősségi fogamzásgátlás nem minősülhet gyógyszeres terhesség-megszakításnak.
Az ETT tagjai jelenleg az Elnökség tagjain kívül a tudományegyetemek orvos- és egészségtudományi (gyógyszerészeti) centrumainak elnökei, a Semmelweis Egyetem rektora, a Magyar Tudományos Akadémia Orvosi Tudományok Osztálya elnöke, a Magyar Orvosi Kamara elnöke, a Magyar Gyógyszerész Kamara elnöke, a Magyar Orvostársaságok és Egyesületek Szövetsége elnöke, a Magyar Gyógyszerészeti Társaság elnöke, a Magyar Kórházszövetség elnöke, az országos tiszti főorvos, az országos tiszti főgyógyszerész, az Egészségügyi Szakképzési és Továbbképzési Tanács elnöke, továbbá ETT korábbi elnöke megbízatása megszűnése után hároméves időtartamra. (Az Egészségügyi Tudományos Tanácsról szóló 34/2003. (VI. 7. ) ESzCsM rendelet 3. §)
Tekintve, hogy az orvosi-gyógyszerészeti tudományos élet vezetése, a szakmát vezető elméleti és gyakorlati orvosi tevékenységet folytató szervezetek elnökei és fő tisztségviselői jogszabály elrendelése folytán tagjai az ETT-nek, válaszát értékelhettem úgy, mint az orvostudomány művelőinek az orvostudomány mai állása szerinti megalapozott álláspontját.
Mindezek figyelembe véve alkotmányos kötelességem elfogadni, és tudományos igazságként kezelni, hogy a 72-órás vagy sürgősségi fogamzásgátló szerek használata nem idéz elő abortuszt, így a panaszbeadvány érvelésével ellentétben megállapítottam, hogy a jogállamisághoz és jogbiztonsághoz való alkotmányos alapjoggal összefüggésben, illetve az élethez való joggal kapcsolatban nem áll fenn visszásság.
Továbbá, a Mvtv. törvényi fogalomköre szerint a terhesség-megszakítás jogszabályban meghatározott feltételekkel rendelkező egészségügyi intézményben végezhető eljárás, amelyet egy úgynevezett terhesség-megszakítást végző csoport lát el. A beavatkozást övező folyamat (a kérelmezői kör, a terhesség-megszakítás esetei, a megszakításra irányuló kérelem előterjesztésének helye és módja, a beavatkozást megelőző tájékoztatási kötelezettség tartalma) részleteiben meghatározott, ezért tehát a vizsgálattal érintett készítmények használatát megelőző eljárásnál nem alkalmazandók az Mvtv-ben foglalt, a terhesség-megszakítást megelőző követelmények és eljárások. 
3.4. Országos Gyógyszerészeti Intézet
Az OGYI szakhatóságként való közreműködését a reklám-felügyeleti eljárásban vizsgálatom nem érinthette. Így a további megállapítások a forgalomba hozatali engedélyezési, illetve törzskönyvezési eljárással kapcsolatosak.
Az OGYI forgalomba hozatali engedélyt az emberi elhasználásra kerülő gyógyszerekről szóló 1998. évi XXV. törvény felhatalmazása alapján, illetve az akkor még hatályos, az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerek törzskönyvezéséről és forgalomba hozatalának engedélyezéséről szóló 12/2001. (IV. 12.) EÜM rendelet alapján adta meg. A határozat első bekezdésében arról tanúskodik, hogy „a gyógyszerkészítményt minőségének, relatív ártalmatlanságának és hatékonyságának gondos értékelése után” hozta meg. A gyógyszer forgalomba hozatalával kapcsolatos általános szabályok között pedig olyan rendelkezés szerepelt, mely szerint az OGYI  eljár a gyógyszerek forgalomba hozatalával és forgalmazásával kapcsolatos ügyekben, és e feladatának ellátása során hozott határozatai ellen nincs helye fellebbezésnek (3. § (2.) és (3) bekezdés).
Az R[…] tablettára vonatkozó 2004. márciusában kelt OGYI-T-6372/01. számú határozatot kiegészítő, 2006. júniusában kelt határozat 3. számú melléklete hasonlóképpen az E[…] tablettáéhoz, tartalmazza azt a mondatot, mely szerint az R[…] tabletta pontos hatásmechanizmusa nem ismert.
A forgalomba hozatali engedély felújításának 4. számú mellékletének 2. pontja azonban arról értekezik, hogy hogyan fejti ki hatását az R[…] tabletta, és ezt magyarázandó a következőket tartalmazza:
„Megakadályozza a petesejt kijutását a petefészekből
Megakadályozza a már kijutott petesejt megtermékenyülését
Megakadályozza a megtermékenyített petesejt beágyazódását az anyaméhbe
Így az R[…]  tabletta megakadályozza a terhesség létrejöttét. A már fennálló terhességet az R[…]  tabletta nem akadályozza meg.”
Továbbá, a készítményekről az Interneten tájékoztatást nyújtó honlap - (http://www.richter.hu/richterwebsite/subsites/richterapia/richterapiamindenkinek/fogamzasgatlas/surgossegi) - tanúsága szerint: „attól függően, hogy a sürgősségi tablettát a menstruációs ciklus során mikor alkalmazzuk, a következőképpen fejti ki hatását: befolyásolja a tüszőrepedést, akadályozza a fogamzást és/vagy a beágyazódást. A beágyazódott megtermékenyített petesejtre, tehát a méhben fejlődő terhességre már nincs hatással. Ennek két szempontból van jelentősége. Egyrészt a sürgősségi tabletta nem hoz létre abortuszt, másrészt későn alkalmazott tabletta esetén nem kell tartani magzati ártalomtól, a terhesség kihordható.”
Álláspontom szerint – bár a készítmény alkalmazását mindig a kezelőorvossal történő konzultáció előzi meg – a betegtájékoztató, illetve a Honlapon fellelhető információ fogalmazásmódja is félrevezető lehetett abban az értelemben, hogy azt sugallhatta, hogy a készítmény hatását a tájékoztatón felsoroltak közül mindenképpen valamely meghatározható módon fejti ki, és elhallgatja a használó elől, hogy a szer pontos hatásmechanizmusa nem ismert.
A tájékoztatáson alapuló beleegyezés (informed consent) nemcsak az orvosetika által elismert és hangoztatott követelmény. Már európai uniós irányelv is kötelezettséget ró a jogalkotóra, hogy az elv érvényesülésének jogszabályi rendszerében helyet teremtsen, és a követelménynek eleget szerezzen. („Az Európai Unió 2001-ben a gyógyszerek gyártására, forgalmazására, felhasználására és reklámozására vonatkozó szabályokat az ésszerűség és az egyértelműség érdekében egységes szerkezetbe foglaltan, egy közösségi kódexbe foglalta össze, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben. Ebben, a 2001-es kódexben bekövetkező jogszabályi változások követése céljából ezen szabályok harmonizációja 2004. május 1-jétől megtörtént, melynek eredményeként garantálttá vált a gyógyszerek magyarországi engedélyezése és forgalmazása területén az EU előírásokkal való egyezőség. […] valamennyi területen végzett vizsgálatok alapján átdolgozásra szorulónak ítélte a gyógyszerek forgalomba hozatalának engedélyezésének eljárásaira vonatkozó szabályokat. Erre tekintettel 2004-ben az Európai Parlament és a Tanács jelentős mértékű módosítást eszközölt a kódexen, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló 2001/83/EK irányelv módosításáról szóló 2004/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a továbbiakban: Irányelv) keretében.” Forrás: Complex DVD Jogtár )
Felhozhatók érvek amellett, hogy a kezelőorvossal történő konzultáció során a szert igénybe vevő páciens a kellő tájékoztatást valószínűleg megkapja, mégis kétségtelen, hogy egy magát jogállaminak tekintő rendszerben az intézményes garancia (betegtájékoztató) mindenképpen erőteljesebb záloga a jogok érvényesülésének, mint a személyben rejlő biztosíték, még akkor is, ha a személyt történetesen orvosi esküje és egyéb szakmai szabályok is kötik. („Az anyagi igazságosság jogállami követelménye a jogbiztonságot szolgáló intézményeken és garanciákon belül maradva valósulhat meg. Az anyagi igazság érvényesülésére éppúgy nem biztosít (nem biztosíthat) alanyi jogot az Alkotmány, mint ahogy arra sem, hogy egyetlen bírósági ítélet se legyen törvénysértő. Ezek a jogállam céljai és feladatai, amelyek megvalósulása érdekében megfelelő – elsősorban eljárási garanciákat nyújtó – intézményeket kell létrehoznia és az érintett alanyi jogokat garantálnia.” In: Az értelmezett Alkotmány, Szerk.: Dr. Holló András és Dr. Balogh Zsolt, Magyar Hivatalos Közlönykiadó, Budapest, 2000, 21. oldal) (Az ETT Tudományos és Kutatásetikai Bizottságának 1994-es állásfoglalása a betegeket a gyógykezelés során megillető tájékoztatási és beleegyezési jogról kiemeli, hogy a tájékoztatásnak mindig meg kell előznie a kezelést (beavatkozást). Mindemellett leszögezi hogy bár a tájékoztatás dokumentálása fontos, de a tájékoztatás, beleegyezés tényét rögzítő dokumentum elkészítése (formanyomtatvány kitöltése és aláírása) nem helyettesíti a kezelőorvos által személyes beszélgetés keretében lezajló, a betegre szabott, minden kérdésre kiterjedő felvilágosítást.)
Mindazonáltal az, hogy egy készítmény pontos hatásmechanizmusa nem ismert, az alkalmazási előiratban, azaz az orvosnak szóló leírásban szerepeltetve pusztán azt jelenti, hogy a szer hatásának biokémiai mechanizmusa nem teljes mértékben ismert. A készítmények terápiás hatékonyságának azonban ismertnek kell lennie; a nélkül az OGYI a forgalomba hozatali engedély iránti kérelmet elutasítja. Kétségtelen továbbá, hogy az az engedélyezési eljárás során az OGYI szakembereinek folyamatos feladata benyújtott adatok szakmai alaposságának feltárása és a készítményt használók érdekeinek védelme, kellő tájékozottságuk biztosítása. Lehetősége van kifogást emelni, illetve hiánypótlásra felhívni a kérelmezőt, amennyiben úgy ítéli meg, hogy például a tervezett betegtájékoztató nem világos, vagy kiegészítésre, módosításra szorulna.
Kiemelendő továbbá, hogy a területet érintő joganyag azonban a vizsgálat kezdete óta módosult. Így a 2005. október 31-étől hatályos, az emberi alkalmazásra kerülő gyógyszerek címkéjéről és betegtájékoztatójáról szóló 30/2005. (VIII. 2.) EüM rendelet 3. § (4) bekezdése előírja, hogy a betegtájékoztató véglegezése céljából a gyógyszer indikációja szerinti betegek célcsoportjaival konzultációt kell lefolytatni annak érdekében, hogy a betegtájékoztató jól olvasható, egyértelmű és könnyen használható legyen. Ennek eredményét a betegtájékoztató szövegének tükröznie kell. Továbbá, a rendelet 35. § (3) bekezdése szerint a forgalomba hozatali engedélyben meghatározott felhasználhatósági határidőn túl a gyógyszer – erre vonatkozó külön engedély nélkül – nem használható. E szabály a két készítmény engedélyezésekor még nem volt hatályos, mivel azonban forgalomba hozatali engedélyük a közeljövőben lejár, az engedély meghosszabbításakor már ezt az előírást is be kell tartani. Álláspontom szerint ez a rendelkezés már mindenképpen kellő garanciát nyújt arra, hogy a betegtájékoztatóban leírtak pontos, hiteles és közérthető módon hozzák a fogyasztó tudtára mindazt, amely alapján az orvossal történő személyes konzultáción megszerzett információn túl szüksége van ahhoz, hogy kellő tájékoztatáson nyugvó döntést tudjon hozni a szer használatáról vagy az attól való tartózkodásról.
Jogrendszerünk nem hagyja kétoldalúnak az engedélyezési eljárás során fennálló jogviszonyt, hanem megnyitja azt harmadik személyek előtt is. Az OGYI által meghozott határozatok ugyanis megtámadhatók bíróság előtt, illetve csak bírói úton támadhatók meg, azonban nemcsak az eljárásban résztvevő felek, a kérelmező és a hatóság között keletkezett jogvita esetén, hanem történetesen akkor is, ha valaki a határozatban, illetve annak mellékleteiben, így a betegtájékoztatóban foglaltakat kívánja megtámadni. Tekintve, hogy a forgalomba hozatali engedélyek – és néhány kivételtől eltekintve – azok mellékletei nyilvánosak, illetve, hogy az OGYI Honlapján a naprakészhez közelítő állapotban fellelhetők, lehetőség van a betegtájékoztatóval kapcsolatos kifogásoknak, észrevételeknek a bíróság előtt hangot adni és a jogos igénynek érvényt szerezni.

3.5 A vizsgálat egyéb megállapításai
Az Alkotmány 70/G. § (2) bekezdése szerint „tudományos igazságok kérdésében dönteni, kutatások tudományos értékét megállapítani kizárólag a tudomány művelői jogosultak.”
A tudományos élet szabadságának alkotmányjogi megítélése tekintetében az államszerepe kettős minőségű: egyrészt az államhatalom kötelessége biztosítani a tudományos kutatás szabadságát; másrészt azonban nem korlátozhatja a tudomány eredményeinek megismerését. Az állam, illetve az országgyűlési biztos is, mint az állami szervezet része, ebben az értelemben is köteles semleges maradni, és elfogadni a tételt, amely szerint tudományos igazságok kérdésében dönteni, kutatások tudományos értékét megállapítani kizárólag a tudomány művelői jogosultak.
A jog – számos egyéb funkcióján túl – részben leképezője a társadalmi egyensúlyban erőteljes szerepet játszó erkölcsnek. A modern jogfejlődést megelőző korszakban kétségkívül a vallás volt, a modernkori fejlődést tekintve azonban az erkölcs mellett – a vallást kiszorítva – a tudomány lett a társadalmi kontroll erkölcs melletti új módszere. A plurális demokráciában nemcsak politikai és kulturális értelemben véve, hanem az erkölcsi nézeteket és meggyőződést tekintve is elismerendő és kívánatos, hogy egymással versengő felfogások létezzenek együtt. És bár egy adott erkölcsi rendszerrel való azonosulás kisközösséget létrehozó és megtartó erejű lehet, kétségtelen, hogy a különböző meggyőződések koegzisztálása társadalmi szempontból inkább megosztó jellegű. Ez a sokszínűség azonban nemcsak hogy leképezője az adott társadalmi viszonyoknak, de mozgatója is lehet abban az értelemben, hogy ha az egyes erkölcsi nézetek közötti, illetve az azokat magukénak valló és képviselő csoportok közötti erőviszony átalakul, változás következhet be az e viszonyokat jellemzően tükröző jogban is.
A jelenleg hatályos Alkotmány alapjogként deklarálja a tudományos élet szabadságát a fent már részletezett értelemben. Ahhoz tehát, hogy a panaszos beadványban foglaltakkal kapcsolatban a jelen vizsgálatétól eltérő következtetésre jussunk vagy az lenne az alapfeltétel, hogy az orvostudományban paradigmaváltás következzék be, amely alapján a sejtek egyesülését követően a zigóta magzatnak minősülne, vagy pedig az, hogy az egyszerre létező, eltérő meggyőződésű csoportok közül a beadványt tevő nézeteivel azonosuló csoport legyen az, amelynek hívei e változáshoz elegendő és helytálló érveket tudnak felhozni.
Ebből következően annak eldöntése, hogy a sürgősségi fogamzásgátló szerekkel kapcsolatos jogi környezet, a szabályozás rossz-e, az erkölcsi normatív kérdés, míg az, hogy jelenlétük az egészségügyi ellátásban illetve a fogyasztók körében jogszabályellenes-e, jogi normatív kérdés.
Vizsgálatom során a jogi normatív kérdés megválaszolására törekedtem, és arra a megállapításra jutottam, hogy a sürgősségi fogamzásgátló készítmények jelenléte az egészségügyi ellátásban, illetve szabályozási környezetük nem jogszabályellenes, és nem okoz alkotmányos visszásságot.
Az erkölcsi normatív kérdés megválaszolása vagy eldöntése azonban nem lehet feladata az országgyűlési biztosnak, hiszen a jelenlegi alkotmányos rendszerben a jogászszakma minden képviselőjétől elvárt, hogy tartózkodjon orvostudományi szakkérdések megalapozottságát politikai vagy világnézeti érvrendszer alapján jogilag minősíteni.
Végezetül feltehető az a kérdés, hogy valóban feladata-e az államnak - jelesül az egészségügyi kormányzatnak és az állam oktatásért, nevelésért, felvilágosításért felelős szerveinek -, hogy a családtervezéssel, a fogamzásgátlással és annak alternatíváival kapcsolatban fokozott felvilágosító, ismeretterjesztő tevékenységet végezzen, illetve támogasson. Amennyiben igen, elvárható, hogy e feladatát előzetes hatástanulmányok, illetve - a sürgősségi fogamzásgátlás létezése óta eltelt időszakot nézve - utólagos hatáselemzések készítését követően, a jellemzően kiemelten érintett fogyasztói kör irányában, koncentrált figyelemmel teljesítse.
Mivel jelentésemben alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem tártam fel, alkotmányos alapom sincsen arra, hogy ezzel kapcsolatban az érintett állami szerveknek konkrét kezdeményezést tegyek. 

Budapest, 2006. szeptember 6.

Lenkovics Barnabás sk.

Melléklet: Alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
17. § (1) Az országgyűlési biztos a hozzá benyújtott beadványt - a (2) bekezdésben foglalt kivétellel - köteles megvizsgálni. A célszerűnek tartott intézkedést - e törvény keretei között - maga választja meg.
18. § (3) Az országgyűlési biztos az általa vizsgált ügy intézőjét vagy az eljárást folytató szerv bármely munkatársát meghallgathatja, továbbá az érintett szerv vezetőjét vagy felügyeleti szervének vezetőjét, valamint az annak lefolytatására a jogszabály által egyébként feljogosított szerv vezetőjét vizsgálat lefolytatására kérheti fel. (4) Az országgyűlési biztos az általa vizsgált ügyben bármely szervtől - ideértve az e törvény szerint hatóságnak nem minősülő szerveket is - vagy annak munkatársától írásbeli magyarázatot, nyilatkozatot, felvilágosítást vagy véleményt kérhet.
29. § (2) E törvény alkalmazásában nem minősül hatóságnak: e) a bíróság;

1997. évi CLIV. törvény az egészségügyről
150. § (3) Az egészségügyi miniszter tevékenységét az Egészségügyi Tudományos Tanács (ETT), a szakmai kollégiumok, valamint az (1) bekezdés g) pontja szerinti országos intézetek segítik.
247. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy m) az Egészségügyi Tudományos Tanács, a szakmai kollégiumok és országos intézetek feladatára, szervezetére és működésére vonatkozó részletes szabályokat, ... rendeletben állapítsa meg.

1992. évi LXXIX. törvény a magzati élet védelméről
A Magyar Köztársaság Országgyűlése annak tudatában, hogy - a fogantatással induló magzati élet tiszteletet és védelmet érdemel; - a magzati élet védelme a gyermeket váró nőkről történő fokozott gondoskodással valósítható meg, ugyanakkor a magzat egészséges fejlődését biztosító feltételek megteremtése elsődlegesen a szülők felelőssége; - a terhességmegszakítás nem a családtervezés és a születésszabályozás eszköze; - a családtervezés a szülők joga és felelőssége a következő törvényt alkotja:
1. § A női és férfi ivarsejt egyesüléséből létrejött, az anyaméhben kifejlődő magzatot és a gyermeket váró nőt támogatás és védelem illeti meg.
15. § A terhességmegszakítást, az azt végző intézményeket, az arra alkalmas eszközöket és szereket reklámozni és népszerűsíteni tilos.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
(Hatálytalan: 2005. XI. 1-jétől, hatályon kívül helyezte a 2004. évi CXL. törvény 189. § (2) bekezdése) 
20. § Jogszabály elrendelheti, hogy a határozat meghozatala előtt más közigazgatási szerv (a továbbiakban: szakhatóság) előzetes hozzájárulását kell beszerezni. A szakhatóságot - ha jogszabály másként nem rendelkezik - az ügyben érdemi döntésre jogosult közigazgatási szerv keresi meg.

1997. évi LVIII. törvény a gazdasági reklámtevékenységről
15. § (1) A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség (a továbbiakban: főfelügyelőség) - első fokon a megyei (fővárosi) fogyasztóvédelmi felügyelőségek (a továbbiakban: felügyelőség) - látja el - a (2) bekezdésben foglaltak kivételével - a gazdasági reklámtevékenységre vonatkozó rendelkezések betartásának ellenőrzését, ezen belül lefolytatja az e rendelkezések megsértése miatti eljárásokat.
2005. X. 3-tól hatályos: (2) A gyógyszerek és a gyógyszernek nem minősülő gyógyhatású termékek reklámjára és gyógyszerismertetésére vonatkozó reklámfelügyeleti eljárás lefolytatására az Országos Gyógyszerészeti Intézet (a továbbiakban: OGYI) is jogosult.

1998. évi XXV. törvény az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerekről
(részben hatálytalan: 2005. X. 30-tól, hatályon kívül helyezte a 2005. évi XCV. törvény 32. § (2)) 
6. § (1) Ha törvény másként nem rendelkezik, gyógyszer - a magisztrális és galenusi gyógyszer kivételével - csak akkor kerülhet forgalomba és akkor alkalmazható, ha a külön jogszabályban meghatározott hatóság a gyógyszer-törzskönyvbe bejegyezte, forgalomba hozatalát engedélyezte. A termelői (import beszerzői) és a fogyasztói árat a külön jogszabályban foglaltak szerint közzé kell tenni.
7. § (4) A gyógyszer-törzskönyvezési eljárás befejeztével az (1)-(3) bekezdésekben foglaltnak megfelelő gyógyszer forgalomba hozatali engedélyét a 6. § (1) bekezdés szerinti hatóság adja ki. A forgalomba hozatali engedély - a gyógyszer azonosító adatain kívül - tartalmazza a gyógyszer a) törzskönyvi számát, b) forgalmazására jogosult (a továbbiakban: forgalomba hozatali engedély jogosultja) megnevezését, c) alkalmazási előírását, d) betegtájékoztatóját, e) kiadhatóságát, f) felhasználhatósági időtartamát és tárolásának körülményeit. (5) A gyógyszer-törzskönyvezési eljárás időtartama a törzskönyvi kérelem benyújtásától számított legfeljebb 210 nap.
12. § (1) Gyógyszer - a magisztrális és a galenusi gyógyszer kivételével - csak betegtájékoztatóval együtt hozható forgalomba. Mellőzhető a csomagolásban elhelyezett betegtájékoztató, ha a (2) bekezdésben meghatározott adatok a gyógyszer külső vagy közvetlen csomagolásán fel vannak tüntetve. (2) A betegtájékoztatónak magyar nyelven, közérthetően tartalmaznia kell: a) a gyógyszer nevét, b) amennyiben a gyógyszer többféle gyógyszerformában vagy erősségben is forgalmazott, a gyógyszerforma vagy erősség megjelölését, c) a forgalomba hozatali engedély jogosultjának nevét és székhelyét, g) a hatóanyagok és egyéb összetevők teljes felsorolását közhasználatú nevük alkalmazásával és a hatóanyagok adagolási egységenkénti mennyiségét, h) a gyógyszertani-terápiás csoport vagy hatástípus megnevezését, i) a gyógyszer eltarthatósági idejét, j) a szükséges tárolási intézkedések megjelölését, k) a gyógyszer terápiás javallatait és ellenjavallatait, l) az alkalmazás során betartandó megfelelő óvintézkedéseket, m) a más gyógyszerekkel való kölcsönhatások megjelölését, amelyek befolyásolhatják a gyógyszer hatását, n) azon mellékhatások leírását, amelyek a gyógyszer rendes alkalmazása során előfordulhatnak, és a fellépésük esetén foganatosítandó intézkedéseket, o) a gyógyszerre vonatkozó alkalmazási utasításokat, ideértve az adagolás gyakoriságát és az alkalmazás módját, a kezelés időtartamát, túladagolás esetén foganatosítandó intézkedéseket, az egy vagy több adag bevételének elmulasztása esetén foganatosítandó intézkedéseket, szükség esetén utalást a gyógyszer megvonásával kapcsolatos hatások veszélyére, p) „A gyógyszer gyermekektől elzárva tartandó” szövegű külön figyelmeztetést, r) a gyógyszer lejárati időn túli alkalmazásának veszélyeire vonatkozó figyelmeztetést, s) a gyógyszerrel kapcsolatos további információk elérhetőségéről szóló tájékoztatást.

34/2003. (VI. 7.) ESzCsM rendelet az Egészségügyi Tudományos Tanácsról
1. § (1) Az Egészségügyi Tudományos Tanács (a továbbiakban: ETT) az egészségügyi, szociális és családügyi miniszter (a továbbiakban: miniszter) javaslattevő, véleményező, tanácsadó és döntés-előkészítő testülete. Az ETT ellátja az e rendeletben, illetőleg a külön jogszabályokban meghatározott feladatokat. (2) Az ETT a Tanácsból, az Elnökségből, az 5. § szerinti bizottságokból (a továbbiakban együtt: testület) és az 5/A. § szerinti, az egészségügy területén működő igazságügyi szakértői testületből (a továbbiakban: Szakértői Testület) áll. (3) Az ETT az (1) bekezdés szerinti feladatkörében különösen: a) állást foglal a miniszter vagy a Tanács tagjainak kezdeményezésére - az orvostudomány mindenkori állásának megfelelően - az egészségpolitikai, az orvostudományi, a gyógyszerészeti tudományi, valamint az egészségügyet érintő kérdésekben,
3. § (1) A Tanács az Elnökségből, a bizottságok elnökeiből, valamint a (2) és a (3) bekezdésekben meghatározott személyekből áll. A tagokat a miniszter bízza meg - jogszabály eltérő rendelkezése hiányában - hároméves időtartamra. A megbízás - annak lejárta előtt - újabb három évvel meghosszabbítható. (2) Hivatalból tagja a Tanácsnak megbízatása időtartamára a) a tudományegyetemek orvos- és egészségtudományi (gyógyszerészeti) centrumainak elnökei, b) a Semmelweis Egyetem rektora, c) a Magyar Tudományos Akadémia (a továbbiakban: MTA) Orvosi Tudományok Osztálya elnöke, d) a Magyar Orvosi Kamara elnöke, e) a Magyar Gyógyszerész Kamara elnöke, f) a Magyar Orvostársaságok és Egyesületek Szövetsége elnöke, g) a Magyar Gyógyszerészeti Társaság elnöke, h) a Magyar Kórházszövetség elnöke, i) az országos tiszti főorvos, j) az országos tiszti főgyógyszerész, k) az Egészségügyi Szakképzési és Továbbképzési Tanács elnöke. (3) Az ETT korábbi elnöke megbízatása megszűnése után hároméves időtartamra tagja a Tanácsnak.

12/2001. (IV. 12.) EüM rendelet az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerek törzskönyvezéséről és a forgalomba hozataluk engedélyezéséről
(Hatálytalan: 2005. XI. 26-tól, hatályon kívül helyezte az 52/2005. (XI. 28. ) EüM rendelet 40. § (5)) 
3. § (1) A gyógyszer törzskönyvezésével és forgalomba hozatala engedélyezésével kapcsolatos - a Gytv.-ben, illetve az e rendeletben meghatározott - hatósági feladatok az OGYI hatáskörébe tartoznak. Az immunológiai gyógyszer törzskönyvezése és forgalomba hozatala engedélyezése során, illetve a forgalmazást érintő hatósági eljárásokban az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat Johan Béla Országos Epidemiológiai Központ (a továbbiakban: OEK) szakhatóságként működik közre.

64/2003. (X. 31.) ESzCsM rendelet az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerek, gyógyszernek nem minősülő gyógyhatású készítmények reklámozásáról és ismertetéséről
9. § (1) A gyógyszerek reklámozásának és ismertetésének a Grtv.-ben, illetve az e rendeletben meghatározott szabályai megsértése esetén - a Grtv. 15-20. §-aiban meghatározott reklámfelügyeleti eljárás keretében - a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség mellett szakhatóságként közreműködik az OGYI.

52/2005. (XI. 18.) EüM r. az emberi alkalmazásra kerülő gyógyszerek forgalomba hozataláról
15. § (1) A forgalomba hozatali engedély iránti kérelem értékelése során az OGYI elrendelheti az egyes minőségvizsgálati eljárások laboratóriumi megismétlését. (6) Ha az OGYI az értékelés során megállapítja, hogy a gyógyszer megfelel a Gytv. 5. §-ának (2) bekezdésében, illetve az e rendeletben meghatározott feltételeknek, a gyógyszer forgalomba hozatalát engedélyezi. Ellenkező esetben a kérelmet elutasítja. Az engedélyezési eljárás során hozott határozat egy példányát az OGYI az Egészségügyi Minisztériumnak és az Országos Egészségbiztosítási Pénztárnak - immunológiai gyógyszer esetén az OEK-nak is - megküldi.

30/2005. (VIII. 2.) EüM rendelet az emberi alkalmazásra kerülő gyógyszerek címkéjéről és betegtájékoztatójáról (hatályos: 2005. október 31-töl) 
1. § E rendelet alkalmazásában: d) betegtájékoztató: a Gytv. 1. § 18. pontja szerinti fogalom;
3. § (1) A gyógyszerek csomagolásához betegtájékoztatót kell mellékelni, kivéve, ha a (2) bekezdésben szereplő adatok az ott meghatározottak szerint a külső vagy a közvetlen csomagoláson kerülnek feltüntetésre. (2) A betegtájékoztató az alábbi sorrendben a következő adatokat tartalmazza: a) a gyógyszer azonosításához: aa) a gyógyszer neve, ezt követően hatáserőssége és gyógyszerformája, valamint amennyiben szükséges, hogy csecsemőnek, gyermeknek vagy felnőttnek szánják-e. Meg kell adni a nemzetközi szabadnevet nevet is, amennyiben a termék csak egy hatóanyagot tartalmaz, a neve pedig fantázianév, ab) a gyógyszer terápiás csoportja vagy hatása a beteg számára könnyen érthető formában; b) terápiás javallatok; c) a gyógyszer felhasználása előtt szükséges tájékoztatás: ca) ellenjavallatok, cb) a felhasználáskor szükséges óvintézkedések, cc) más gyógyszerekkel való kölcsönhatása és a kölcsönhatás egyéb formái (pl. alkohol, dohány és élelmiszerek), amelyek befolyásolhatják a gyógyszer hatását, cd) különleges figyelmeztetések; d) a helyes alkalmazásához szükséges szokásos utasítások, különösen: da) az adagolás, db) az alkalmazással kapcsolatos tudnivalók és szükség esetén az alkalmazás módja, dc) az alkalmazás gyakorisága, szükség esetén annak az időpontnak a megjelölésével, amikor alkalmazni kell vagy lehet a gyógyszert, dd) a gyógyszer jellegétől függően a kezelés időtartama, amennyiben azt korlátozni kell, a túladagolás esetén alkalmazandó eljárás (pl. tünetek, elsősegély), a teendők akkor, ha egy vagy több adagot nem vettek be, szükség esetén a megvonási tünetek feltüntetése, továbbá kifejezett ajánlás arra vonatkozóan, hogy adott esetben a betegek konzultáljanak orvosukkal vagy gyógyszerészükkel a termék használatának tisztázása érdekében; e) a gyógyszer szokásos alkalmazása során esetleg fellépő mellékhatások és adott esetben az ilyenkor szükséges teendők leírása; a betegek figyelmét kifejezetten fel kell hívni arra, hogy jelezzék orvosuknak vagy gyógyszerészüknek az összes olyan mellékhatást, amely nem szerepel a betegtájékoztatóban; f) hivatkozás a címkén szereplő lejárati időre, illetve figyelmeztetés arra, hogy a jelzett időpont után a gyógyszert nem szabad felhasználni; g) szükség esetén a különleges tárolási óvintézkedések; h) szükség esetén figyelmeztetés a bomlás látható jeleire; i) hatóanyagok és segédanyagok teljes körű megnevezése, és a hatóanyagok mennyiségének megadása minden egyes hatáserősségre; j) a gyógyszer minden egyes kiszerelése esetén a hatóanyag-tartalom tömegben vagy térfogatban kifejezve, illetve az adagolási egységek; k) a forgalomba hozatali engedély jogosultjának neve és címe, illetve az Európai Gazdasági Térségben (a továbbiakban: EGT), illetve az Európai Közösséggel vagy az EGT-vel megkötött nemzetközi szerződés alapján az EGT tagállamával azonos jogállást élvező államban (a továbbiakban: EGT-megállapodásban részes állam) kijelölt képviselőjének neve; l) a gyártó neve és címe; m) amennyiben a gyógyszert az EGT-megállapodásban részes államokban különböző neveken engedélyezték, az egyes államokban engedélyezett nevek jegyzéke; n) a betegtájékoztató legutóbbi átdolgozásának időpontja. (3) A (2) bekezdés c) pontja szerinti tájékoztatás: a) figyelembe veszi bizonyos felhasználói csoportok sajátosságait (pl. gyermekek, terhes vagy szoptatós anyák, idősek, meghatározott betegségekben szenvedő személyek); b) szükség esetén megemlíti, hogy milyen hatással van a gyógyszer a járművezetői, illetve gépkezelői képességekre; c) felsorolja azokat a segédanyagokat, amelyeket a gyógyszer biztonságos és hatásos felhasználása érdekében fontos ismerni, és szerepelnek az Európai Unió Bizottsága által közzétett részletes útmutatásban. (4) A betegtájékoztató véglegezése céljából a gyógyszer indikációja szerinti betegek célcsoportjaival konzultációt kell lefolytatni annak érdekében, hogy a betegtájékoztató jól olvasható, egyértelmű és könnyen használható legyen. Ennek eredményét a betegtájékoztató szövegének tükröznie kell. A forgalomba hozatali engedély jogosultjának a betegek érdek-képviseleti szervezeteinek kérésére rendelkezésre kell bocsátania a betegtájékoztatót a vakok és gyengén látók számára megfelelő formában is. (5) A betegtájékoztató szövegének összhangban kell lennie a gyógyszer alkalmazási előírásában foglaltakkal.