Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2143/2005. számú ügyben

Előadó: dr. Sipos Beáta
A vizsgálat megindulása
A segesdi Gondviselés Szociális Otthonból a lakók és a dolgozók érdekében írt, névtelen beadvány érkezett hivatalomhoz, amelyben a panaszosok a Somogy Megyei Önkormányzat fenntartásában álló Otthon működését, valamint az intézményben tapasztalható visszaéléseket sérelmezték.
Figyelemmel arra, hogy a beadvány alkotmányos jogokkal összefüggő sérelmekre utalt, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Ezzel egyidejűleg - az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján - felkértem a Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét az intézmény ellenőrzésére és a panaszok hátterének helyszíni vizsgálatára.

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
55. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.
58. § (1) Mindenkit, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén - törvényben meghatározott esetek kivételével - megillet a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának joga (…).
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

Az ügy jogszabályi háttere
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (Szt.)
1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (R.)
188/1999. (XII. 16.) Korm. rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről.

A megállapított tényállás
A panaszosok arról számoltak be, hogy az intézmény vezetősége a lakókat és az alkalmazottakat folyamatosan megalázza, és félelemben tartja. A gondozottak nem vihetik fel a szobájukba az ételt, sőt ennek elkerülése érdekében az étkezések után az ápolók megmotozzák a lakókat. A panaszokat nem hallgatják meg, a lakók börtönben érzik magukat, a szóbeli figyelmeztetéseket indokolatlanul osztogatják, melyek előtt a lakókat nem hallgatják meg. A beadvány szerint pénzügyi visszaélések történnek az otthonban, a betegek nagy része nem kap pénzt a gondnokától, akik nem tudnak elszámolni feléjük. Elhalálozás esetén pedig előfordul, hogy amennyiben nincs közvetlen hozzátartozója az elhunyt személynek a takarékbetétkönyvét az intézmény tovább használja.
A hozzánk érkezett névtelen beadványhoz hasonló vagy majdnem azonos tartalmú levelek az intézményvezetőhöz és a fenntartóhoz is eljutottak. Az intézmény vezetője ezért fenntartói, ÁNTSZ és belső revizori- pénzügyi vizsgálatot kezdeményezett.
A Közigazgatási Hivatal felkérésére a Park Szociális Otthon Somogy Megyei Önkormányzat Módszertani Intézmény munkatársai 2005. április 18-án helyszíni ellenőrzést tartottak az intézményben. 
Tekintettel arra, hogy az ellátottjogi képviselőhöz is érkezett panasz arra vonatkozóan, hogy néhány dolgozó megengedhetetlen, durva hangnemben beszél és bánik a gondozottakkal, az ellátottjogi képviselő 2005. március 30-án rendkívüli fogadóórát tartott, ahol hat gondozott egybehangzó véleményként adta elő, hogy három dolgozó minősíthetetlen, megalázó hangnemben és bánásmódban részesíti a lakókat. A panaszokat összegezve az elátottjogi képviselő írásban javaslatot tett az intézményvezetőnek annak érdekében, hogy intézkedjen a dolgozók felelősségre vonása tárgyában.
Mivel a névtelen beadványt a Somogy Megyei Önkormányzat Hivatalához is eljuttatták, 2005. január 25-én a fenntartó részéről is vizsgálat folyt az adott intézményben, mely viszont azt tárta fel, hogy a megfogalmazott panaszok alaptalanok. A vizsgálat kiemelte, hogy szembetűnő az intézményi működés tárgyi feltételeinek hiánya, mely elsősorban a nagy alapterületű szobák zsúfoltságában jelentkezik. A címzett támogatás elnyerését sürgős szükségként jelölték meg.
A segesdi Gondviselés Szociális Otthon a Somogy Megyei Önkormányzat által fenntartott, 400 férőhelyes - a megye legnagyobb, több telephelyen működő – integrált intézménye. Az intézményt 1953-ban alapították. Mivel a lakók többségét a műemlékvédelem alatt álló kastélyépületben helyezték el, az intézmény működési engedélye - a tárgyi feltételek hiányossága miatt – határozott időtartamra, 2008. december 31-ig szól.
Az ellátottak elhelyezése az alábbiak szerint alakul:
- Segesd, Kossuth u. 1. szám alatti székhelyen, a kastélyépületben 120 fő időskorú személyt látnak el normál, 50 fő időskorút magasabb szintű elhelyezést nyújtó részlegen, valamint 100 fő szenvedélybeteg ápolását-gondozását is végzik ugyanitt;
- Segesd, József A. u. 2. szám alatti telephelyen 80 fő súlyos értelmi fogyatékos ápolása és gondozása folyik;
- Szabás, Szabadság u. 86. szám alatti telephelyen – mely határozatlan idejű működési engedéllyel rendelkezik – 50 fő szenvedélybeteg rehabilitációját végzik magas szintű szakmai munkával.
Az intézmény élére 2003. július 1-jével került új vezető, aki korábban a szabási rehabilitációs részleget irányította. A vezetőváltás óta folyamatosan tapasztalható az intézmény külső és belső környezetének megújítása és a szakmai munka javítása érdekében tett erőfeszítések.
Az intézmény kastélyépületében a folyamatos felújítás ellenére is zsúfoltak a lakószobák (termek), ezek átlagban 6 ill. 12-13 ágyasok. A műemléki védettség miatt viszont nagyobb átalakítást nem tudnak végrehajtani. Ebből számos probléma adódott már, így például az illetékes hatóság nem engedélyezte a linóleum letételét a parkettákra, amelyre viszont a higiéné miatt szükség lenne. Az intézményben közegészségügyi ellenőrzés is folyt, ennek keretében megállapítást nyert, hogy „a 28 lakószobából 19 szoba padozata parkettás ill. hajópallós, kizárólag 9 szoba padozata hideg burkolatú. A parkettás helyiségek padozata kopott, hézagos, így a hatékony fertőtlenítő takarítása nem megoldott, a fertőtlenítéses takarítás a felületet elkoptatta. (…) A folyamatos gondozást igénylő lakók mosdatását a lakószobákban végzik, mely a zsúfoltság miatt nehézségekbe ütközik, valamint a fertőzés terjedésére nagyobb a lehetőség.”
Az intézményhez tartozó Segesd, József A. u. 2. szám alatti telephelyen található fogyatékos személyek (80 fő) ápolására, gondozására szolgáló kolostorépület (műemléki jellege, leromlott állaga, egészségtelen vizes és salétromos falai miatt) nem alkalmas a feladat ellátására, az évi háromszori meszelés ellenére sem.
A személyi feltételek az intézményben hiányosak, a jogszabályban előírtak teljesítéséhez 16 fő ápoló-gondozóra lenne szükség.
A tárgyi és személyi feltételek említett hiányosságai miatt az otthon ideiglenes működési engedéllyel rendelkezik. A Közigazgatási Hivatal minden ellenőrzés alkalmával megerősíti, hogy a kastély és a kolostorépület kiváltása is indokolt. A szakdolgozók felvétele és képzése folyamatosan történik. Ugyanakkor a hivatalvezető kiemelte azt is, hogy a tárgyi feltételek és a hiányzó szakdolgozói létszám ellenére magas színvonalú ápolási-gondozási munka folyik az otthonban.
A hivatalvezető több ízben kezdeményezte a fenntartónál a hiányzó szakmai létszám felvételét, valamint a kastélyépület és a fogyatékosok ápolását-gondozásának helyt adó kolostorépület kiváltását.
Az egészségügyi ellátás és a gyógyszerellátás a jogszabályoknak megfelelő, a lakók számára biztosítják a gyógyszereket és gyógyászati segédeszközöket. Főfoglalkozású orvos mellett addiktológus, reumatológus és pszichiáter szakorvos is rendszeresen rendel. Az egészségügyi dokumentációt naprakészen, áttekinthetően vezetik. Az otthon rendelkezik az előírt szabályzatokkal, melyek tartalmilag is megfelelőek. A nyilvántartásokat vezetik.
A mentálhigiénés ellátás dokumentációja viszont keveredett az ápolási dokumentumokkal, és a vezetésében hiányosságokat is találtak. Hiányzott a gondozási tervek éves felülvizsgálata, értékelése. A Közigazgatási Hivatal ezért a gondozási dokumentáció folyamatos vezetésére tett javaslatot.
A lakók foglakoztatása megoldott, egy részük az Uwyta Kht.-nél dolgozik, melyért munkabért kapnak, mások pedig az intézmény működési körén belül végeznek munkát (ld. parkgondozás, takarítás, mosodai munka, állatgondozás stb.), s munkajutalomban részesülnek. Az intézményben rendszeresen tartanak misét a fekvőbetegek számára. A fennjáró gondozottak a község templomát látogatják. Társalgók és könyvtár egyaránt található az otthonban, továbbá ott büfé üzemel. Az intézmény jól felszerelt konyhával rendelkezik, biztosítják a diétás étkeztetést is. 
Az otthon által biztosított élelmiszer lakószobákba vitele már korábban is problémaként merült fel, ezért az intézményvezető ÁNTSZ vizsgálatot és állásfoglalást kért a kérdésben. Az ÁNTSZ rámutatott arra, hogy „élelmiszerbiztonsági szempontból az étteremből a gondozottak semmilyen élelmiszert, ételt nem vihetnek ki. Amennyiben nem romlandó ételből felesleg marad, vagy a gondozott az étkezés idején nem kéri, úgy az később kizárólag az étteremben adagolható és fogyasztható el. Az ételt a konyhán kell tárolni, adagolását csak a konyhai dolgozó végezheti.”
„A szóbeli figyelmeztetések indokolatlan osztogatásával” kapcsolatos panasszal összefüggésben a Közigazgatási Hivatal rámutatott arra, hogy az intézmény vezetése a szakdolgozók túlnyomó többségének a munkájával elégedett. A szakképzettségi arány 80 % feletti, ahol kisebb-nagyobb problémák fordulnak elő, ott a főnővér szóbeli figyelmeztetést alkalmaz, amelyet azonban minden esetben dokumentálnak.
A pénzügyi visszaélésekkel kapcsolatban a vizsgálat kitért arra, hogy a takarékbetétkönyveket az intézmény nem használhatja és nem is használja tovább, hiszen a lakók megtakarítását névre szóló betétkönyvben kell elhelyezni, mely a hagyatéki eljárás tárgyát képezi.
A gondnokok pénzkezelésének felügyeletét a gyámhivatalok látják el. A kapott tájékoztatás kitért arra, hogy 2002-ben büntetőeljárás indult egy hivatásos gondnok ellen, aki kb. harminc gondnokolt pénzét kezelte. A városi bíróság jogerősen elítélte a gondnokot a gondnokoltak pénzének hűtlen kezelése miatt.
Jelenleg két hivatásos gondnok látja el a pénzkezelési feladatokat, akiknek a munkájával kapcsolatban eddig nem merült fel probléma. A helyszínen mind a fenntartó, mind a Közigazgatási Hivatal is több alkalommal meggyőződött a pénzkezelés megfelelőségéről. A rendelkezésünkre bocsátott információk szerint még folyamatban van az igazgató által kezdeményezett belső pénzügyi vizsgálat.

A vizsgálat megállapításai
A célvizsgálatot végzők kérdéseire válaszolva az intézmény lakói nem erősítették meg a névtelen levélben megjelölt kifogásokat. A meghallgatott személyek egy része elismerően szólt az ápolók, gondozók munkájáról, megfelelőnek ítélték az étkezési és gyógyszerellátást. Egyúttal cáfolták a lelki és fizikai bántalmazásokat, elmondásuk szerint a panaszaikat figyelemmel kísérik, azok orvoslása érdekében intézkednek. Lakógyűléseket is rendszeresen tartanak, amelyeken a felmerült problémákat meg tudják vitatni. A lakók a takarékbetétkönyvek kezelésével összefüggésben és a gondnokok tevékenységével kapcsolatban nem tettek panaszt.
A rendelkezésemre bocsátott dokumentumok alapján megállapítom, hogy az élelmezéssel, a motozással, a szóbeli figyelmeztetésekkel, valamint a takarékbetétkönyvek használatával kapcsolatos panaszok nem bizonyultak megalapozottnak. A vizsgálat lezárásakor a pénzügyi ellenőrzés eredményéről még nem kaptam tájékoztatást.
Megállapítom továbbá, hogy a névtelen beadványban jelzett, bánásmódra és hangvételre vonatkozó panasz részben megalapozott. A vizsgálatok szerint ugyanis a durva hangnem és bánásmód alkalmazása az otthon magasabb szintű elhelyezést nyújtó részlegére lokalizálódott, ezen belül is 3 dolgozóra; az osztályvezető ápolóra és két mentálhigiénés munkatársra. Egyébiránt az intézményben folytatott szakmai munkát minden vizsgálatot végző magas színvonalúnak minősítette.
Az ellátottjogi képviselő javaslata alapján lefolytatott az intézményvezetői vizsgálat szintén megállapította, hogy az említett szakdolgozók nem a megfelelő hangnemet használták az ellátottakkal szemben, ezért fegyelmi eljárás keretében a dolgozók megrovásban részesültek, és munkakörük változatlanul hagyása mellett az intézmény más részlegére helyezték át őket. Ezen felül az intézmény valamennyi osztályán munkaértekezlet megtartását tervezik, melyeken az intézményvezető nyomatékosan fel kívánja hívni a dolgozók figyelmét a szakmai és etikai szabályok betartására.
A fentiek alapján megállapítom, hogy az intézményben tapasztalt durva hangnem és bánásmód alkalmazása a lakók legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő jogát, valamint az emberi méltósághoz való jogát sértette. Tekintettel azonban az intézményvezető által időközben megtett intézkedésekre, ajánlással nem élek.
A vizsgálatunk során tudomást szereztünk arról, hogy az intézmény az épület jellegéből (kastélyépület) adódóan nem felel meg a jelenlegi funkciójának, a lakóhelyiségek zsúfoltak, a 2 ágyas lakószobák mellett 5-6 ágyas, sőt 8-12 ágyas szobák is vannak. Megállapítható tehát, hogy nem valósul meg az a jogszabályban előírt kritérium, mely szerint „a bentlakásos intézményi lakószobában legfeljebb 4 személy helyezhető el. Ennél több személy csak kivételesen indokolt esetben lehet elhelyezni, de ilyen eset(ek)ben is biztosítani kell a jogszabályban előírt minimális m²-nyi lakóterület mértékét. E szerint a bentlakásos intézmény akkor alkalmas gondozási feladatok ellátására, ha a lakószobában egy ellátottra legalább 6 m²-nyi lakóterület, tíz ellátottra legalább 1 fürdőkád, vagy zuhanyzó biztosított.” A lakószobák állaga és műszaki állapota sem minősült megfelelőnek.
Rámutatott a vizsgálat arra is, hogy a kastélyépület felújítása, átalakítása vagy célszerűbb megoldásként annak kiváltása mellett a fogyatékos személyek ápolására, gondozására szolgáló épület sem alkalmas a feladat ellátására, így annak mielőbbi kiváltása is indokolt. Mindehhez címzett támogatások elnyerése, és erre vonatkozó pályázatok benyújtása szükséges. A rendelkezésemre álló információk szerint a fenntartó részéről ez ideig erre irányuló intézkedés nem történt.
A tárgyi feltételek mellett a személyi feltételek ugyancsak hiányosak, azzal együtt, hogy a létszámgondok ellenére is magas és elismerésre méltó szakmai színvonalon teljesítenek az ott dolgozók. A Közigazgatási Hivatali dokumentáció szerint a jogszabályban előírtak teljesítéséhez 16 fő ápoló-gondozóra lenne szükség.
Mindezek alapján megállapítom, hogy a tárgyi feltételek hiánya, valamint a szakmai létszám hiányosságai visszásságot okoznak az ellátottak Alkotmányban biztosított lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő jogának érvényesülésével, valamint a szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben.
A helyszíni vizsgálat rögzítette, hogy a mentálhigiénés ellátás dokumentációja keveredett az ápolási dokumentumokkal, és azok vezetésében szabálytalanságokat is tapasztaltak. Hiányzott a gondozási tervek éves felülvizsgálata és értékelése. Ennek orvoslása érdekében a Közigazgatási Hivatal a gondozási dokumentáció folyamatos vezetésére tett javaslatot.
A dokumentációk vezetésével összefüggésben feltárt hiányosságok szintén visszásságot okoznak a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz fűződő jogával kapcsolatban.
Figyelemmel arra, hogy a hozzánk érkezett panaszok, egy kivétellel, nem bizonyultak megalapozottnak, a bánásmódra vonatkozó panasszal összefüggésben pedig az intézmény vezetője a lefolytatott fegyelmi eljárás keretében megtette a szükséges intézkedéseket, az általam megállapított visszásság orvoslására külön ajánlással nem élek.
A vizsgálat során észlelt, a tárgyi és személyi feltételek hiányából adódó alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása érdekében azonban az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a Somogy Megyei Önkormányzat Közgyűlésének Elnökét, hogy tájékoztasson a feltárt hiányosságok megszüntetésére tett, illetve tervezett intézkedéseikről, kiemelten a fogyatékos személyek ápolására, gondozására szolgáló épület kiváltását illetően.
Kérem továbbá a Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy az intézményben folytatott pénzügyi ellenőrzés eredményéről, valamint a vizsgálatuk során megállapított problémákkal kapcsolatban az intézményvezető által megtett intézkedésekről adjon tájékoztatást.

Budapest, 2005. június 17.

Lenkovics Barnabás sk.