Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 2129/2005. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindulása
A panaszos beadványában előadta, hogy Ózd Város Gyámhivatalánál (a továbbiakban: gyámhivatal) gyermekei apja a kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában eljárást indított. A gyámhivatal elrendelte a panaszos és volt férje, továbbá két kiskorú gyermekük igazságügyi pszichológiai vizsgálatát. A gyámhivatal által kirendelt igazságügyi szakértő 2004. július 9-én kelt és a gyámhivatalnál július 22-én iktatott szakvéleményében a panaszos kiskorú gyermekei apai kapcsolattartásának szüneteltetését javasolta. A beadvány szerint a gyámhivatal a szakvéleményben foglaltakat figyelmen kívül hagyta, a kapcsolattartást nem szüneteltette, a panaszost pénzbírsággal sújtotta.
A beadvánnyal kapcsolatban alkotmányos jogokkal összefüggő sérelmek gyanúja merült fel, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam.
A gyámhivatal vezetőjétől az ügyben 2004 januárja után keletkezett dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem.

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. 
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárásról (Áe.) 
14. § (1) Az ügyfél az eljárás megindítására irányuló kérelmét a határozat jogerőre emelkedéséig visszavonhatja. Ilyenkor a közigazgatási szerv az eljárást megszünteti, kivéve, ha az eljárás hivatalból is megindítható, és a közigazgatási szerv az eljárást folytatja. Az eljárás megszüntetéséről a 13. § (2) bekezdése szerint értesítetteket az eljárás folytatásáról pedig az ügyfelet értesíteni kell.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül - kiskorú ügyfél esetében soron kívül, de legkésőbb tizenöt napon belül - kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
16. § (1) A közigazgatási szervhez államigazgatási ügyben kérelmet szóban vagy írásban lehet benyújtani. Jogszabály előírhatja, hogy az ügyfél a kérelmét az erre a célra rendszeresített nyomtatványon nyújtsa be, továbbá jogszabály lehetővé teheti a kérelem elektronikus dokumentumban történő benyújtását, erre a célra elektronikus forma rendszeresíthető. (3) A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A kérelem elintézését nem lehet megtagadni azért, mert elnevezése nem egyezik a tartalmával.
63. § (1) A fellebbezésnek a határozat végrehajtására halasztó hatálya van, kivéve ha a közigazgatási szerv a határozat azonnali végrehajtását rendelte el.
77. § (1) A közigazgatási szerv első fokú határozata jogerős és végrehajtható, ha a határozat ellen határidőn belül nem fellebbeztek, a fellebbezésről lemondtak, vagy a fellebbezést e törvény kizárja. (2) Végrehajtható az az első fokú határozat is, amelynek azonnali végrehajtását a közigazgatási szerv elrendelte. (3) Az ügyben másodfokon hozott határozat a közléssel válik jogerőssé. A jogerős határozat végrehajtható, kivéve ha a bírósági felülvizsgálata kérhető.
78. § (1) A határozat végrehajtását - ha jogszabály másként nem rendelkezik - az első fokon eljárt közigazgatási szerv rendeli el.

149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
29. § (1) A gyámhivatal vita esetében a kapcsolattartást bármelyik fél kérelmére szabályozza, kivéve, ha a szülő és a gyermek kapcsolattartásának megállapítása a bíróság hatáskörébe tartozik.
31. § (4) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság - kérelemre - meghatározott időre a kapcsolattartási jog szüneteltetését rendeli el, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére súlyosan visszaél. A szünetelés leghosszabb időtartama 6 hónap, különösen súlyos visszaélés esetén 1 év.
33. § (1) A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a szülő vagy más kapcsolattartásra jogosult a gyermeket a szülő vagy a gyermeket gondozó más személy ellen neveli, illetve a kapcsolattartásra vonatkozó jogerős határozatnak szándékosan és ismételten nem tesz eleget. (2) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó határozatnak önhibájából nem tesz eleget, a gyámhivatal határozatban figyelmezteti magatartásának következményeire. A határozat tartalmazza a gyermeket nevelő szülő vagy más személy felhívását a jogellenes magatartás megszüntetésére, illetve a jogellenes magatartás fenntartásának jogkövetkezményeire. (3) A (2) bekezdésben foglaltak eredménytelensége esetén, feltéve, hogy a figyelmeztetés kézhezvételétől számítva még nem telt el 1 év, a gyámhivatal az Áe. végrehajtásra vonatkozó szabályait az e rendeletben foglalt eltéréssel alkalmazza. (4) A gyámhivatal által kiszabott végrehajtási bírság behajtására az Áe. 79. §-ában foglaltakat kell alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy a gyámhivatal által kiszabott végrehajtási bírság adók módjára történő behajtásáról a kötelezett lakóhelye szerinti, adóügyi hatáskörben eljáró jegyző gondoskodik, aki ennek megtörténtéről értesíti az illetékes gyámhivatalt. (5) A gyámhivatal a gyermekjóléti szolgálat kapcsolatügyeletének közreműködését, a védelembe vétel elrendelését vagy a gyermekvédelmi közvetítői (mediációs) eljárás igénybevételét kezdeményezheti, ha a kapcsolattartás gyakorlása konfliktusokkal jár, folyamatosan akadályokba ütközik, illetve a szülők között kommunikációs zavarok állnak fenn. (6) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a gyermeket bizonyíthatóan folyamatosan a jogosult ellen neveli és a kapcsolattartásra vonatkozó határozatnak a végrehajtási intézkedések ellenére sem tesz eleget, a bíróságnál a gyermek elhelyezésének megváltoztatása iránti per indításának van helye. (7) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó jogerős határozatnak önhibájából nem tesz eleget, a gyámhivatal őt a jogosultnak a kapcsolattartás meghiúsítása folytán keletkezett igazolt költségei (pl. utazási költség) viselésére kötelezi.

2003. évi XCII. törvény az adózás rendjéről
10. § (1) Adóhatóságok: c) az önkormányzat jegyzője (a továbbiakban: önkormányzati adóhatóság), 
120. § (1) A hatósági eljárás különösen a következőkre irányul:(3) Kérelemre indul különösen: b) a fizetési halasztás, részletfizetés engedélyezése iránti,
133. § (1) Fizetési halasztás és részletfizetés (a továbbiakban együtt: fizetési könnyítés) az adózó és az adó megfizetésére kötelezett személy kérelmére az adóhatóságnál nyilvántartott adóra engedélyezhető. 
144. § Az adóhatóság alkalmazottja a végrehajtási eljárásban az egyes végrehajtási cselekmények foganatosításakor a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény (a továbbiakban: Vht.) rendelkezéseit alkalmazza, ha e törvény másként nem rendelkezik. Az adóvégrehajtót az eredményes végrehajtás érdekében mindazok a jogok megilletik, amit a Vht. a bírósági végrehajtónak biztosít..
145. § (1) Az adóigazgatási eljárásban végrehajtható okirat: a./ a fizetési kötelezettséget megállapító jogerős hatósági határozat, c./ a behajtási eljárás során a behajtást kérő megkeresése,
150. § (1) Az adóhatóság az adótartozás megfizetésére az adózót, a 35. § (2) bekezdése szerint az adó megfizetésére kötelezett személyt (a továbbiakban együtt: adós) felhívhatja, eredménytelen felhívás esetén a végrehajtást megindítja. A végrehajtási eljárás - a (2) bekezdésben megjelölt esetek kivételével - az adóhatóság külön határozata nélkül, a végrehajtási cselekmény foganatosításával indul. a./ az adózó kérelmére az adóhatóság fizetési halasztást vagy részletfizetést engedélyezett,

1994. évi LIII. törvény a bírósági végrehajtásról
24. § (1) A végrehajtási lap kiállítására jogosult bíróság - a végrehajtási lap kiállítása helyett - közvetlenül letiltó végzést hoz, ha kizárólag az adós munkabéréből kell behajtani a követelést.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai
Az apa a gyámhivatalnál évek óta folyamatosan jelzi, hogy a panaszos nem biztosítja számára a bíróság által szabályozott kapcsolattartást. Az apa a gyámhivatalnál 2004. január 21-én tett jegyzőkönyvi nyilatkozatban kérte, hogy a korábban szabályozott kapcsolattartást – mely során először a gyermekjóléti szolgálatnál, majd a gyermekek elvitelével élhetett kapcsolattartási jogával – a gyámhivatal szabályozza újra, akként, hogy gyermekeit páratlan heteken péntek délután 16 órától vasárnap délután 16 óráig magával vihesse. Az apa kérte az időszakos kapcsolattartás újraszabályozását is. A panaszos és a gyermekek ragaszkodtak a gyermekjóléti szolgálatnál való kapcsolattartáshoz. A szülők között egyezség nem született.
Az apa a jegyzőkönyv felvételét követően is folyamatosan jelezte a kapcsolattartások elmaradását, végrehajtást, költségtérítést és soron kívüli ügyintézést kért. A panaszos rendszeresen, írásban tájékoztatta a gyámhivatalt arról, hogy a kapcsolattartás helyén megjelenik a gyermekekkel, de gyermekei nem hajlandóak az édesapjukkal menni, ő erre nem is kényszeríti őket. 
Február 26-án a gyámhivatal felkérte az Országos Orvosszakértői Intézet Nógrád Megyei Intézetét a szülők és a gyermekek pszichológiai vizsgálatára. Az intézet főorvosa március 4-én kelt válaszlevelében arról tájékoztatta a gyámhivatalt, hogy a kért vizsgálat intézményükben nem végezhető. Március 29-én a gyámhivatal a Miskolci Igazságügyi Szakértői Intézet Orvosszakértői Irodáját kérte fel a vizsgálatra. 
A gyámhivatal a kapcsolattartás újraszabályozására irányuló kérelem jegyzőkönyvezését követően egy hónap múlva kérte fel az Országos Orvosszakértői Intézet Nógrád Megyei Intézetét a családtagok pszichológiai vizsgálatára. Az intézmény vezetője postafordultával közölte, hogy a kért vizsgálatokat nem tudja elvégezni. A gyámhivatal ezt követően közel egy hónapot várt az új szakértői intézet kirendelésével.
Megállapítottam, hogy késedelmes eljárásával a gyámhivatal visszásságot okozott a jogállamiságból erdő jogbiztonság követelményével, ezen belül a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben.
Március 1-jén a gyámhivatal a panaszost a 18.808-20/IgGYH/2004. számú határozatával az elmaradt kapcsolattartások miatt 30.000 Ft pénzbírsággal sújtotta. A határozat rendelkező része szerint: „A bírság összegét a jelen határozat jogerőre emelkedését követő 8 napon belül kell befizetni az Ózd Város Polgármesteri Hivatal  11734121-15350088 számú költségvetési számlájára. A gyámhivatal megkeresi a kötelezett lakóhelye szerint illetékes Salgótarján Város Jegyzőjét, hogy amennyiben a nevezett a befizetésnek nem tesz eleget, intézkedjék annak adók közadók módjára történő behajtása iránt.” 
A gyámhivatal a panaszost a 18.808-21/IgGYH/2004. számú határozatával 68. 299 Ft költségtérítésre kötelezte.
A panaszos március 17-én mindkét határozatot megfellebbezte. A gyámhivatal az iratanyagot március 26-án felterjesztette a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalához (a továbbiakban: megyei gyámhivatal) 
A panaszos március 29-én fellebbezéseit „módosította”, kérte, hogy a gyámhivatal engedélyezze számára a költségtérítés és a pénzbírság részletekben való fizetését. Március 30-án a panaszos írásban visszavonta az őt bírsággal sújtó határozat fellebbezését, ismét részletfizetést kért. A gyámhivatal a panaszos részletfizetési kérelmét, az ügyben keletkezett iratok megküldésével egyidejűleg –hatáskör hiányára hivatkozva – március 30-i keltezéssel áttette a megyei gyámhivatalhoz. 
Salgótarján Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Adóhatósági Irodája (a továbbiakban: adóhatóság) március 30-án tájékoztatta arról a gyámhivatalt, hogy a panaszos 30.000 Ft. tartozását március 26-án letiltásba helyezte. A panaszost bírsággal sújtó határozat nem volt jogerős.
A panaszos április 19-én megküldte a gyámhivatalnak azt a csekkmásolatot, amely tanúsította, hogy a kirótt, 30 000 Ft-os bírságból 5000 Ft részletet Ózd Város Polgármesteri Hivatal 11734121-15350088 számú költségvetési számlájára befizetett, kérte a gyámhivatalt, hogy vonja vissza fizetése lefoglalására indított eljárást. A rendelkezésemre álló dokumentumok között nem volt nyoma annak, hogy a gyámhivatal a panaszos kérelmére reagált volna.
A megyei gyámhivatal 50.261/2004. számú, 2004. május 25-én kelt határozatával – az eljárás megindulása után több mint két hónappal – az első fokon eljáró hatóságot, a panaszost költségtérítésre kötelező 18.808-21/IgGYH/2004. számú határozatát megsemmisítette, a gyámhivatalt új eljárás lefolytatására utasította. 
A megyei gyámhivatal tudomásul vette, hogy a panaszos a 18.808-20/IgGYH/2004. számú, őt bírsággal sújtó határozat fellebbezését visszavonta. A megyei gyámhivatal felügyeleti intézkedés megtételét nem tartotta szükségesnek, de felhívta a gyámhivatal figyelmét arra, hogy jövőbeli eljárásai során a tényállás tisztázási kötelességének tegyen eleget.
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) rendelkezése szerint a kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A panaszos ugyan az őt költségtérítésre kötelező határozat módosítását kérte, beadványából azonban egyértelmű, hogy a részletfizetés vállalásával a fellebbezési jogáról lemondott, jogorvoslati kérelmét visszavonta. A panaszos a bírságot kiszabó határozat ellen benyújtott fellebbezését visszavonta. A megyei gyámhivatalnak mindkét jogorvoslati eljárást meg kellett volna szüntetnie, arról a panaszost – az első fokon eljáró gyámhivatal útján – értesítenie kellett volna. Az első fokon hozott határozat csak a másodfokú eljárás megszüntetését követően vált jogerőssé. A rendelkezésemre bocsátott dokumentumok között sem a 18.808-20/IgGYH/2004. számú, sem a 18.808-21/IgGYH/2004. számú határozat nem volt jogerősítve. 
A pénzbírságot kirovó határozat rendelkező része szerint a panaszosnak a pénzbírságot Ózd Város Polgármesteri Hivatalának költségvetési számlájára kellett volna befizetnie, a részletfizetést is – a határozat jogerőre emelkedést követően – ez az adóhatóság engedélyezhetett volna számára. A panaszos lakóhelye szerinti salgótarjáni adóhatóság 2004. március 26-án nem jogerős határozat végrehajtását kezdte meg.
A megyei gyámhivatal az Áe.-ben előírt elintézési határidőt túllépte, továbbá megsértette az Áe. egyéb előírásait is (a kérelem tartalom szerinti elbírálása, az eljárás megszüntetése, értesítési kötelezettség elmulasztása). Az első fokon eljáró gyámhivatal elmulasztotta a határozatok jogerősítését, a panaszos részletfizetési kérelmének áttételét az ózdi adóhatósághoz.
Megállapítottam, hogy az előzőekben ismertetett jogsértésekkel az első és másodfokon eljáró gyámhivatal és az adóhatóság visszásságot okozott a jogállamiságból eredő jogbiztonság, ezen belül a tisztességes eljárás követelményével összefüggésben. 
2004. május 6-án a gyámhivatal – az apa elmaradt kapcsolattartások miatti jelzéseire tekintettel – a salgótarjáni társhatóságot felkérte arra, hogy a panaszost azok okáról nyilatkoztassa. A panaszos nyilatkozata szerint minden alkalommal felkészíti a gyermekeket az apai kapcsolattartásra, kikíséri őket a ház bejáratához, a gyermekek rövid ideig beszélnek az édesapjukkal, elmenni azonban nem hajlandóak vele, visszamennek a lakásba.
A gyámhivatal 18.808-66/IgGyH/2004. számú, 2004. június 21-én kelt határozatával az elmaradt apai kapcsolattartások miatt a panaszost 10 000 Ft. pénzbírsággal sújtotta. A határozat ellen a panaszos és a gyermekek apja is fellebbezést nyújtott be. A megyei gyámhivatal 50.261-4/2004. számú, szeptember 15-én kelt határozatával az első fokon hozott határozatot megsemmisítette, a gyámhivatalt új eljárás lefolytatására utasította. A másodfokú határozat felhívta a gyámhivatal figyelmét arra, hogy a gyámhivatal a kapcsolattartás elősegítésére gyermekjóléti szolgálat közreműködését kérheti, továbbá kezdeményezheti a gyermekek védelembe vételét.
A megyei gyámhivatal a fellebbezés elbírálásakor ismételten jelentősen túllépte az elintézési határidőt. Késedelmes eljárása miatt a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság, ezen belül a tisztességes eljárás követelménye sérült.
Az új eljárás során a gyámhivatal 18.808-100/IgGyh/2004. számú, 2004. október15-én kelt határozatával az elmaradt kapcsolattartások miatt a panaszost 30 000 Ft pénzbírsággal sújtotta. A gyámhivatal a megismételt eljárásban nem kérte a gyermekjóléti szolgálat segítségét, nem kezdeményezte a gyermekek védelembe vételét sem.
A határozatot a panaszos és a gyermekek apja is megfellebbezte. Jogorvoslati kérelmében a panaszos a pénzbírság eltörlését, az apa annak felemelését kérte. A megyei gyámhivatal 50.161/2005. számú, 2005. január 19-én kelt határozatával az első fokú döntést megváltoztatta, a bírság összegét 40 000 Ft-ra emelte, a határozat egyéb rendelkezéseit helyben hagyta.
A megismételt eljárásban – miután arra a másodfokú hatóság is felhívta a figyelmét – a gyámhivatalnak mérlegelnie kellett volna azt, hogy a gyermekek érdekében szükséges-e a gyermekjóléti szolgálat szakmai segítségét kérni, illetőleg a kiskorúak védelembe vételét kezdeményezni.
Megállapítottam, hogy a gyámhivatal mulasztása a gyermekek kiemelt védelmével összefüggő visszásság közvetlen veszélyét keletkeztette. A megyei gyámhivatal ezen jogorvoslati eljárása során is túllépte az elintézési határidőt. Késedelmes eljárása ugyancsak a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság, ezen belül a tisztességes eljárás követelményét sértette.
2004. szeptember 2-án a gyámhivatal ismét felkérte a salgótarjáni társhatóságot arra, hogy a panaszost nyilatkoztassa az elmaradt kapcsolattartásokról. A panaszos lényegében megismételte a május 6-án tett nyilatkozatát. (A kapcsolattartásra minden alkalommal felkészíti a gyermekeit, akik lemennek az édesapjukhoz a ház elé, elmenni nem hajlandók vele.)
Az apa 2004 szeptemberétől is minden kapcsolattartási alkalom után jelezte, hogy a gyermekeivel való kapcsolattartás az előzőekben már ismertetett módon történik, vagyis valójában nem jön létre, az elmaradt kapcsolattartásokat a panaszos nem pótolja. Az apa továbbra is soron kívüli döntést, költségei megtérítését, a kapcsolattartást szabályozó ítélet végrehajtását kérte.
A kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában indult eljárásban elrendelt pszichológiai vizsgálaton a gyermekek apja – bár a vizsgálatot végző intézet két időpontot is adott részére – nem jelent meg. A szakértő az anya és a két kiskorú gyermek vizsgálatát elvégezte. A szakértő a következő szakvéleményt adta: „….utónevű gyermekek édesapjuktól érzelmileg elfordultak, mindketten félelmi reakciókat mutatnak irányában. Ennek oka a korábbi agresszív apai magatartás, amely még a láthatások során sem szűnt meg. A gyermekek egyáltalán nem kívánnak kapcsolatot tartani az apjukkal, ennek erőltetése miatt súlyos psychés károsodásnak lennének kitéve. Ezért javasolt a kapcsolattartás megismételt időleges szüneteltetése, amelynek mértékét a gyámhatóság állapíthatja meg.”
A panaszos 2004. október 7-én a megyei gyámhivatalhoz, majd az első fokon eljáró gyámhivatalhoz is eljuttatott kérelmében – a gyámhivatal július 22-e óta rendelkezésére álló pszichológiai szakvéleményre hivatkozva – kérte az apai kapcsolattartás felfüggesztését. A megyei gyámhivatal a kérelmet elbírálásra áttette az első fokú gyámhivatalhoz. A másodfokú hatóság a döntésről 15 napon belül értesítést kért.
A gyámhivatal a kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában tárgyalást tartott, megkísérelt a felek között egyezséget létrehozni. A gyermekek és a panaszos – ahogyan arról már 2004 januárjában is nyilatkoztak – a korábbi szabályozásnak megfelelően, a salgótarjáni gyermekjóléti szolgálat helyiségében szerették volna a kapcsolattartást. Az apa ragaszkodott ahhoz, hogy gyermekeit kapcsolattartásra magával vigye.
Az első fokú hatóság 18.808-101/IgGyh/2004. számú, 2004. október15-én kelt határozatával az apa kapcsolattartási jogát egy év időtartamra szüneteltette. A határozat indoklása a pszichológiai szakvéleményre hivatkozik, mely szerint a gyermekek azért nem mennek el édesapjukkal lakóhelyére, mert az apa 2000. évben bántalmazta őket, félnek, hogy ez megismétlődik. Az indoklás szerint a pszichológiai szakvéleményben foglaltak kimerítik a súlyos visszaélés fogalmát, indokolt a kapcsolattartás 1 évi szüneteltetése. Az apa a határozatot megfellebbezte.
A gyámhivatal 18.808-112/IgGyH/2004. számú határozatával 2004. november 15-én  az apai kapcsolattartást szabályozó jogerős bírói ítélet végrehajtását, az apai kapcsolattartást 1 év időtartamra szüneteltető határozat fellebbezését elbíráló másodfokú határozat jogerőre emelkedéséig felfüggesztette. Az apa a határozat megsemmisítését kérte. A megyei gyámhivatal a határozatot megváltoztatta, az apai kapcsolattartást szabályozó ítélet végrehajtását az ügyben hozandó új első fokú döntés végrehajthatóvá válásáig függesztette fel. 
A megyei gyámhivatal 50.261-8/2004. számú, 2005. január 11-én kelt határozatával az apai kapcsolattartást egy évre szüneteltető határozatot megsemmisítette, az első fokú hatóságot új eljárásra utasította. A gyámhivatal 2005. február 23-án ismét felkérte a Miskolci Igazságügyi Szakértői Intézetet az apa vizsgálatára. Az intézet az apának 2005. március 30-ára adott vizsgálati időpontot. Az apa a vizsgálaton nem jelent meg, másik szakértő és budapesti szakértői intézet kijelölését kérte. A kapcsolattartás újraszabályozására indult eljárás jelentésem készítésekor még nem zárult le.
A kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában 2004 januárjában indult eljárás során az első fokú gyámhivatal az eljárás megindulását követően közel tíz hónap múlva hozott határozatot, a másodfokú gyámhivatal a fellebbezést késedelmesen bírálta el. Ismételten megállapítottam, hogy mindkét hatóság eljárása a jogállamiságból eredő jogbiztonsággal összefüggésben okozott visszásságot. Tekintettel a folyamatban lévő eljárásra annak érdemi részével kapcsolatban – hatásköröm hiányában – megállapításokat nem tettem.
18.808.-104./IgGyh/2004. számú határozatával a gyámhivatal a panaszost 2004. október 21-én 11 348 Ft útiköltség megtérítésére kötelezte. A határozatot a panaszos megfellebbezte. A másodfokon eljáró hatóság 50. 161-2/2005. számú, 2005. január 19-én kelt határozatával a költségtérítés összegét 12 145. forintra emelte.
Figyelemmel arra, hogy az első és másodfokon hozott döntés a jogerősen szabályozott kapcsolattartás elmaradásával összefüggő költségek megtérítésére a vonatkozó jogszabály (Gyer. 33.§ (7) bekezdés) alapján kötelezte a panaszost, alkotmányos joggal összefüggő visszásságot e tekintetben nem tártam fel. 
A vizsgálatom során feltárt jogsértések és az alkotmányos joggal összefüggő visszásságok elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésben kapott felhatalmazásom alapján

kezdeményezem:
– Ózd Város Gyámhivatalának, továbbá a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetőjénél, hogy a jövőben határozataikat az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény előírásainak megfelelően hozzák meg (határidők betartása, a kérelmek tartalmuk szerinti elbírálása, áttétel, értesítési és tájékoztatási kötelezettség, a tényállás tisztázása, a határozatok jogerősítése), 
– Ózd Város Gyámhivatalának vezetőjénél, hogy a folyamatban lévő eljárásban és hasonló esetekben a jövőben a kapcsolattartás végrehajtása, és/vagy újraszabályozása során vizsgálja meg és mérlegelje a gyermekjóléti szolgálat szakmai segítségének igénybevétele, illetve a kiskorúak védelembe vételének kezdeményezése, lehetőségét, szükségességét.
 – Salgótarján Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal jegyzőjénél, hogy a jövőben az Adóhatósági Iroda dolgozói a jogerős határozatok végrehajtását akkor kezdje meg, ha a kötelezett önkéntesen nem teljesít.
A rendelkezésemre bocsátott iratok tanulmányozása során azt is megállapítottam, hogy az apai kapcsolattartás során keletkezett konfliktusuk rendezése során a szülők egyike sem érzékelte, hogy a hatósági kényszer nem oldja fel a közöttük meglévő konfliktusokat, éppen közös gyermekeik egészséges fejlődése és jövője érdekében együtt kellene működniük. A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény az országgyűlési biztos kötelezettségévé teszi, hogy a gyermekek alkotmányos jogait érintő visszaéléseket kivizsgálja, orvoslásuk érdekében intézkedéseket kezdeményezzen. Az Obtv. előírásai az országgyűlési biztosnak csak arra nyújtanak lehetőséget, hogy a gyermekeknek ezt a védelmet a hatóságokkal, illetőleg az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szervekkel szemben nyújtsa. Vizsgálatom során a hatóságok mulasztásait feltártam, az Obtv. azonban nem hatalmaz fel arra, hogy magánszemélyek – adott esetben a szülők gyermekeiknek esetlegesen alkotmányos jogsérelmet okozó – magatartását vizsgáljam, ezért jelentésem erre vonatkozó megállapításokat nem tartalmaz.

Budapest, 2005. május 10.

Takács Albert sk.