Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1570/2005. számú ügyben

Előadó: Andrásné dr. Bognár Ildikó
Az eljárás megindulása
Egy panaszos beadványában sérelmezte, hogy az ingatlanszomszédja facsemetéket ültetett a közös telekhatáruktól 80 cm-re. A magas növésű fajtájú facsemeték még nem érik el az 1 métert. A panaszos ingatlanán szőlőt termel, és a későbbiek folyamán várható, hogy mindezt a fatelepítés árnyékolni fogja. Az 1970. évi 36. tvr. végrehajtására kiadott 40/1977. (XI. 29.) MÉM rendeletre hivatkozva kérte az önkormányzattól hatósági eljárás lefolytatását a 2004. december 10-én postára adott beadványában, melyre 2005. január 26-a napjáig választ nem kapott.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált tulajdonhoz, jogorvoslathoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye és tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult, melynek során megkerestem Pécs Megyei Jogú Város Önkormányzatának jegyzőjét.

A megállapított tényállás
A jegyző tájékoztatott, hogy a panaszos beadványát 2004. december 14-én érkeztette a Hatósági Főosztály Igazgatási Osztálya, mely alapján nem folytattak le eljárást, mert a 40/1977. (XI. 29.) MÉM rendeletet, mely előírta a fák, gyümölcsök telepítési távcolságát is, 1998. január 1-jétől a 106/1997. (XII. 19.) FM rendelet hatályon kívül helyezte. A panaszos ingatlanszomszédja azzal, hogy 80 cm-re ültette a közös telekhatártól a 7 db. cédrust, szabálysértés nem valósított meg, jelenleg a cédrusok nagysága, mint ahogy azt a beadvány is tartalmazza, nem árnyékolja még be a szőlőingatlanát, ezért a birtokháborítás ténye sem áll fenn. A Hatósági Főosztály Igazgatási Osztálya a fentiekről panaszost 2005. február 3-án írt levelével tájékoztatta. 
Jelezte továbbá a jegyző, hogy az eljáró ügyintéző figyelmét felhívta a jövőt illetően az ügyintézési határidő pontos betartására. 

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

Az ügy jogszabályi háttere
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését. (3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles…(4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs
192. § (1) Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltoztatását.
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül – kiskorú ügyfél esetében soron kívül, de legkésőbb tizenöt napon belül – kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
1999. évi LXIX. törvény a szabálysértésekről
84. § (1) a) A szabálysértési hatóság az eljárást határozattal megszünteti, ha a cselekmény nem szabálysértés, vagy azt nem a felelősségre vont személy követte el

A vizsgálat megállapításai
A vizsgálat során megállapítottam, hogy a panaszos beadványát 2004. december 14-én érkeztette a Hatósági Főosztály Igazgatási Osztálya, mely alapján nem folytattak le semmilyen eljárást, arra hivatkozással, hogy a 40/1977. (XI. 29.) MÉM rendeletet (mely előírta a fák, gyümölcsök telepítési távolságát is) 1998. január 1-jétől a 106/1997. (XII. 19.) FM rendelet hatályon kívül helyezte, így panaszos ingatlanszomszédja azzal, hogy 80 cm-re ültette a közös telekhatártól a 7 db. cédrust, szabálysértést nem valósított meg, továbbá jelenleg a cédrusok nagysága nem árnyékolja még be a szőlőingatlant, ezért a birtokháborítás ténye sem áll fenn. A Hatósági Főosztály Igazgatási Osztálya a fentiekről panaszost 2005. február 3-án írt levelével tájékoztatta.
Az ügyben tehát semmilyen hatósági (szabálysértési, birtokvédelmi) érdemi döntés nem született. A levél formában megküldött jegyzői tájékoztatás a határozatot nem pótolja, mivel akár szabálysértési, akár birtokvédelmi ügyben határozatot kell hozni, melyben rendelkeznie kell a jegyzőnek arról, hogy megállapítja-e a birtokháborítás, vagy a szabálysértés tényét, illetve a kérelmet elutasítja, az eljárást megszünteti. A közigazgatási szerv határozatát indokolni köteles. Az indokolás a döntést képező rendelkezés magyarázata. A magyarázat tényekre és jogokra vonatkozik: ezek bemutatása az indokolás.
A konkrét esetben a jogvita bírósági útra tartozik, melynek jogszabályi alapja a következő: A tulajdonos jogosult a dolgot használni és a dologból folyó hasznokat szedni. (Ptk. 99. §) Haszonnak tekintendő mindaz az előny, amely a dologból származik. Jelen esetben panaszosunk szőlőt termel, mely haszonban kár következhet be a jövőben a „magasnövésű” fák által vetett árnyék miatt.  A szomszédjog szabályainak megsértése körében is megengedett a birtokvédelem eszközeinek igénybevétele. Erre leggyakrabban amiatt kerül sor, mert a tulajdonos az ingatlant olyan módon használja, amely a környéken lakókat saját ingatlanuk használatában szükségtelenül zavarja, károsodás veszélyét idézi elő. A jogkérdés vizsgálata során a szomszédjog szabályai szerint kell eldönteni, hogy a kifogásolt magatartásra a tulajdonos jogosult-e, illetőleg azt, hogy azt a szomszédoknak kötelességük-e tűrni.
Mindkét szomszéd „tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné”. (Ptk. 100. §) A tulajdonjogból eredő használati és birtoklási jogosítvány nem eredményezheti mások jogainak csorbítását, vagyis e jogokat is mások jogaival összhangban kell gyakorolni.
„A szomszédos ingatlanon – különösen a közös határvonal közelében – levő növényzet zavaró, károsító hatása miatt a növényzet eltávolítása iránt indított perben mindenkor azt kell vizsgálni, hogy a növényzet szükségtelenül zavarja-e a szomszédot ingatlan birtoklásában, okoz-e kárt, vagy fennáll-e a károsodás veszélye. A növényzet kivágására való kötelezésre kivételesen kerülhet sor, csak abban az esetben, ha az érdeksérelem más módon, így kártérítéssel sem hárítható el.” (PK 3. szám)
A törvénynek a szomszédjogra vonatkozó rendelkezéseitől jogszabály, vagy a felek megállapodása eltérhet. (Ptk. 106. §) A Ptk-nak a szomszédjogra vonatkozó rendelkezéseitől eltérő szabályokat a települési önkormányzat rendelete is megállapíthat. (Ptké. I. 21.§) 
Önkormányzati rendelet hiányában szomszédjogi viszonyukat a felek egymás között megállapodással rendezhetik. Amennyiben ez nem történik meg, illetve a szomszédjogra vonatkozó szabályokat a helyi önkormányzati rendelet sem szabályozza külön, úgy a Ptk. 115. § (3) bekezdése alapján a tulajdonos bíróságtól követelheti a jogellenes behatás megszüntetését. A tulajdonháborítás megszüntetése iránti per olyankor indítható, amikor nem a tulajdonjog gyakorlásának teljes lehetetlenülése okoz sérelmet, hanem a tulajdonjog zavartalan gyakorlását jogtalan beavatkozás, mulasztás gátolja. A károsodás veszélye esetén a veszélyeztetett kérheti a bíróságtól, hogy azt, akinek részéről a veszély fenyeget, kötelezze a kár megelőzéséhez szükséges intézkedések megtételére, /Ptk. 340. § (1)/ Ennek előfeltétele a veszélyeztető magatartás megállapíthatósága, célja pedig a jogsértések elleni védekezés. Ez a jogszabályi hely nem a már bekövetkezett károsodás következményeit rendezi, hanem a konkrét megelőzés célját szolgája, hiszen a konkrét esetben a „magasnövésű” fák által vetett árnyék a későbbiek során a szőlőtermelő panaszosnak terméscsökkenést (kárt) okozhat, ezért akit a károsodás veszélye fenyeget, kérheti a veszélyeztetőnek a veszéllyel járó magatartástól való eltiltását, mely magába foglalja az abbahagyásra való kötelezést, az ismétlődő magatartástól való eltiltást, és a kármegelőzéshez szükséges intézkedések megtételét.
Az elutasító határozat és annak fenti indokolása alapján a panaszos eldöntheti, hogy él-e a bírósági út igénybevételének a lehetőségével.
Megállapítom, hogy Pécs Megyei Jogú Város Önkormányzatának jegyzője hatósági eljárása során a határozat meghozatalának elmulasztásával az Alkotmányban deklarált tulajdonhoz, jogorvoslathoz, tisztességes eljáráshoz fűződő joggal, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásság veszélyét idézte elő.
Jelen esetben a panaszos által hivatkozott jogszabály a 40/1977. (XI. 29) MÉM rendelet 5. számú melléklete határozta meg a telepítési távolságra vonatkozó előírásokat, mely szerint: „a legkisebb ültetési (telepítés) távolság az ingatlan határától: belterületen és külterületnek a zártkerten belül eső részén - szőlő, valamint 3 méternél magasabbra nem növő gyümölcs- és egyéb bokor (élősövény) esetében 0,50 méter, - 3 méternél magasabbra nem növő gyümölcs- és egyéb fa esetén 1,00 méter, - 3 méternél magasabbra növő gyümölcs- és egyéb fa, valamint gyümölcs- és egyéb bokor (élősövény) esetében 2,00 méter…”
A MÉM rendeletet módosító 7/1990. (XII. 25.) FM rendelet 19. § (3) bekezdése alapján az 1-14. számú mellékletei helyébe 1990. december 25-i hatállyal új mellékletek léptek, melyek közül egyik sem határoz meg az ingatlan határától legkisebb ültetési (telepítési) távolságot.
Végül a MÉM rendeletet 1998. január 1-jei hatállyal teljesen hatályon kívül helyezte a 106/1997. (XII. 19.) FM rendelet.
A szőlő- és gyümölcstermesztésről, valamint a borgazdálkodásról szóló 1970. évi 36. törvényerejű rendelet alapján „az 1500 m2-nél nagyobb területen gyümölcsfaültetvény, valamint 500 m2-nél nagyobb területen bogyósgyümölcs ültetvény csak engedéllyel telepíthető a külön jogszabályban meghatározott …. fajtákkal." A telepítési engedély iránti kérelmet a telepítés helye szerint illetékes jegyzőhöz kell benyújtani. A határozatban a jegyző az ingatlan határától meghatározott ültetési távolságot írhat elő. 
A fenti rendelkezés – mely a konkrét távolsághatárokat szintén nélkülözi – kizárólag a szőlő- és gyümölcstermesztőkre vonatkozik, tehát más növényzet esetében jelenleg az ingatlantól legkisebb ültetési (telepítési) távolságra eső határokat semmilyen jogszabály nem rendezi.
A konkrét ügy is jelzi, hogy az ültetési (telepítési) távolságok jogszabályban rendezett behatárolásának hiánya a mindennapi életben az állampolgárok között komoly konfliktusokhoz, egyben közigazgatási, akár bírósági eljárásokhoz vezethet, hiszen megfelelő jogi szabályozás hiányában nem várható el az állampolgároktól az ésszerű, jogkövető magatartás.
Megállapítom, hogy a gyümölcs és bogyós gyümölcs mellett az egyéb fa és bokor növényzet ingatlan határtól meghatározott ültetési (telepítési) távolságra vonatkozó jogszabályi rendezésének hiánya a tisztességes eljáráshoz fűződő joggal, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásságot okoz.

Kezdeményezés és jogalkotási javaslat
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján felkérem Pécs Megyei Jogú Város Önkormányzatának jegyzőjét, hogy a panaszos kérelmével kapcsolatosan hozzon határozatot.
Kérem a jegyzőt, hogy a kezdeményezésemmel kapcsolatos álláspontjáról és a megtett intézkedésről 30 napon belül értesíteni szíveskedjen.
A feltárt alkotmányos visszásság orvoslása érdekében az Obtv. 25. §- ában biztosított jogkörömben javaslatot teszek a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési miniszternek a gyümölcs és bogyós gyümölcs mellett az egyéb fa és bokor növényzet ingatlan határtól meghatározott ültetési (telepítési) távolságának jogszabályban történő rendezésére.
Kérem miniszter Urat, hogy a javaslatommal kapcsolatos álláspontjáról az Obtv. 25. §-ában foglalt 60 napon belül szíveskedjék tájékoztatni. 

Budapest, 2005. július 6.

Lenkovics Barnabás sk.