Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Kiegészítő Jelentése
az OBH 1229/2005. sz. ügyben

Előadó: dr. Halász Zsolt

A kiegészítő jelentés előzményei
A panaszos azzal fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, hogy a gépjárművében másik gépjármű által okozott kárt a MABISZ nem téríti meg. A gépjármű és a gépjárművet vezető személy ismert, utóbb azonban kiderült, hogy a gépjárműnek nem volt érvényes felelősségbiztosítása, ezért azt a panaszosnak saját költségére kellett megjavíttatnia.
A panasz alapján vizsgálatot folytatattam, amelyet a 2005. szeptember 5-én kelt, OBH 1229/2005. számú jelentéssel zártam le. Abban megállapítottam, hogy 2004. február 22-én, Miskolcon balesetet okozó gépjármű felelősség biztosítással nem rendelkezett, forgalomból történő kivonására pedig végrehajthatatlanság miatt két alkalommal is – először 2003. április 1-jén, majd 2005. február 17-én – sor került. Időközben a gépjárművet többször értékesítették, ugyanakkor az érintettek az adásvételi szerződést elveszítették, bejelentési, illetve átírási kötelezettségüknek nem tettek eleget.
A baleset idején hatályos, a gépjármű üzembentartójának kötelező felelősségbiztosításáról szóló 171/2000. (X. 13.) Korm. rendelet 2. § (1) szerint az üzembentartó köteles felelősségbiztosítási szerződést kötni, azt folyamatos díjfizetéssel hatályban tartani. Ez a kötelezettség a mindenkori üzembentartót terheli. A BM Központi Adatfeldolgozó, Nyilvántartó és Választási Hivatal (a továbbiakban: Hivatal) a Korm. rendelet értemében negyedévente összeveti a gépjármű nyilvántartást és kötvény-nyilvántartást és megállapítja, hogy mely gépjárművek nem rendelkeznek kötelező felelősségbiztosítással. Ezen gépjárművek üzembentartóinak, lakóhelye, vagy székhelye szerinti jegyzőt értesíti, aki haladéktalanul felhívja az üzembentartót a biztosítás fennálltának igazolására, annak sikertelensége esetén pedig intézkedik a gépjármű forgalomból történő kivonásáról. A biztosítóknak ugyan bejelentési kötelezettségük van a Hivatal felé abban az esetben, ha megszűnik a felelősségbiztosítási szerződés, erről azonban csak az eladó bejelentésével, vagy hónapokkal később, a díjfizetés elmaradásával értesülnek. 
A konkrét ügyben a kormányrendelet 9. § (2) bekezdésének és a 10. § (3) bekezdésének összevetéséből az következik, hogy a panaszosnak ismeretlen üzembentartó által okozott kárra hivatkozva, a Kártalanítási Számla kezelője a kárát nem téríti. A panaszos (károsult) számára nincs más megoldás, mint hogy a károkozótól, aki jelen esetben a gépjárművet elmulasztotta a nevére átíratni polgári peres eljárás keretében követelje a kár megtérítését.
Tekintettel arra, hogy a vevők a gépjárművek adásvétele során gyakran elmulasztják bejelenteni az elsőfokú közlekedési hatóságnál a vásárlás tényét, megállapítottam, hogy súlyosan sérti a károsultaknak a tulajdonhoz fűződő jogát az a rendszer, amely nem biztosítja, hogy az elsőfokú közlekedési hatóság az adás-vételről kellő időben tudomást szerezzen. A forgalomból történő kivonásra pedig- az eladó, a vevő, és a különböző hatóságok késlekedése okán – akár évekkel később kerül sor.
Megállapítottam azt is, hogy a kötelező gépjármű felelősségbiztosítás intézménye nem biztosít védelmet arra az esetre, ha az eladó az eladás tényének bejelentését elmulasztja, vagy késlekedve tesz eleget a kötelezettségének, a vevő pedig elmulasztja a felelősségbiztosítás megkötését és balesetet is okoz, mert ilyen esetben a Kártalanítási Számla terhére nem fizet a MABISZ még akkor sem, ha a balesetet okozó személy és a gépjármű adatai ismertek.
Jelentésemben javaslatot tettem a volt belügyminiszternek, hogy kezdeményezze a 190/2004. (VI. 8.) Korm. rendelet módosítását úgy, hogy az biztosítsa azt a jogszabályi vélelmet, hogy ha az eladó az eladás tényét elmulasztja bejelenteni, akkor őt, ha pedig az eladó a bejelentési kötelezettségének eleget tett, de a vevő nem, akkor a tulajdonost kelljen az üzembentartónak tekinteni, vagyis ő tartozzon esetleges kárfelelősséggel. Ez esetben a Kártalanítási Számla kezelője a károkozó személytől – üzembentartótól – követelhesse a kifizetett összeget.
A volt belügyminiszter hivatkozva a pénzügyminiszter feladat és hatásköréről szóló 140/2002. (VI. 28.) Korm. rendelet 8. § (1) bekezdésére, amely szerint a pénzügyminiszter felelős a biztosítási rendszer fejlesztésére, illetve szabályozására vonatkozó javaslatok előkészítéséért és kidolgozásáért, arról tájékoztatott, hogy nem tartozik hatáskörébe a kormányrendelet módosításának kezdeményezése. A pénzügyminiszter feladat és hatáskörét szabályozó, jelenleg hatályos 169/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § g) pontja szerint is a pénzügyminiszter a Kormány azon tagja, aki a biztosítási piac szabályozásáért felelős.

Intézkedéseim
Tekintettel arra, hogy az általam feltárt probléma megoldását mellőzhetetlennek tartom – a jelentésemben foglaltak változatlanul hagyása mellett –, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv. 25. §-a alapján javaslom a pénzügyminiszternek, hogy kezdeményezze a 190/2004. (VI. 8.) Korm. rendelet módosítását úgy, hogy az biztosítsa azt a jogszabályi vélelmet, hogy ha az eladó az eladás tényét elmulasztja bejelenteni, akkor őt, ha pedig az eladó a bejelentési kötelezettségének eleget tett, de a vevő nem, akkor a tulajdonost kelljen az üzembentartónak tekinteni, vagyis az eladó, illetve a tulajdonos tartozzon esetleges kárfelelősséggel. Ez esetben a Kártalanítási Számla kezelője egyértelműen megállapíthatja, hogy kitől követelheti vissza az általa már kifizetett kártérítési összeget.

Budapest, 2006. december 18.

Takács Albert sk.