Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1081/2005. számú ügyben

Előadó: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
A panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben sérelmezte, hogy nehéz szociális helyzetére, valamint fia és az őt érintő betegség ellenére Vajta Község Önkormányzatától nem kap megfelelő segítséget, sorsuk jobbrafordulása érdekében.
A szociális biztonsághoz való jog és a jogbiztonság követelménye sérelmének gyanúja miatt eljárást indítottam.

A megállapított tényállás
A panaszos előadta, hogy 100 %-os rokkantnyugdíjas, nehéz életkörülmények között él az ugyancsak beteges (asztma, magas vérnyomás) egyetemi hallgató fiával. Kifogásolta fia esetében a beiskolázási segély elutasítását is. A rokkantnyugdíjas panaszos, már több éve oxigénpalackot használ. A műszer meghibásodásakor az önkormányzattól átmeneti támogatást kért, hogy a 11 ezer forintos javítási költséget ki tudja fizetni, de erre sem kapott támogatást. Azt is elmondta, hogy a tavalyi évben már a tüzelőtámogatási igényt sem adta, be, mert korábban e tárgyban is elutasították.
A megkeresésben az önkormányzattól tájékoztatást kértem arra vonatkozóan, hogy a panaszos és fia milyen szociális támogatásban részesült 2004-ben, illetve jelenleg milyen rendszeres vagy időszakonkénti támogatásban részesülnek, továbbá, hogy 2004-ben és 2005-ben milyen szociális támogatásra szóló igényeket, kérelmeket nyújtott be a család, és azokra milyen döntés született.
Kértem a panaszos (és fia) ügyében a 2004-ben és 2005-ben a szociális tárgykörben született határozatok megküldését. Választ vártam arra is, hogy a család szociális helyzetére tekintettel az önkormányzat milyen támogatással tudja segíteni a panaszost és fiát, melyet – esetleg az ismeretek hiányában – a család eddig nem is kérelmezett az önkormányzattól.
A polgármester válaszában közölte, hogy a panaszos ügyében vizsgálatot folytattak a jelzett időszakra vonatkozóan. A panaszos jelenleg saját jogú nyugdíjban részesül, melynek összege a 2005. évi emelés előtt 46.718 Ft volt. A panaszos fia – miután felvételt nyert a Veszprémi Egyetem kihelyezett képzési hely Gazdaságtudományi-Idegenforgalmi szakmenedzser szakára – pályázatot nyújtott be a Bursa Hungarica Felsőoktatási Önkormányzati Ösztöndíjára 2004. október 9-én. Pályázatát az önkormányzat képviselő-testületének Szociális és Gyermekvédelmi Bizottsága a 103/2004. (X. 27.) számú határozatával elfogadta, és 5000 Ft/hó-ban állapította meg az ösztöndíj összegét.
A panaszos 2004. október 26-án átmeneti segély iránti kérelmet nyújtott be, melyet a Szociális és Gyermekvédelmi Bizottság elutasított, mivel a fia kérelme elfogadást nyert ugyanazon a bizottsági ülésen.
A jelzett időszakban írásban több kérelmet a panaszos nem nyújtott be, előzetesen 2003. évben kapott 5000 Ft támogatást.
Kérés nélkül a vajtai önkormányzat felajánlotta a panaszosnak, hogy 30.000 Ft bekerülési költségből 4.600 Ft-ot fizetve bevezetteti az ivóvizet a telkére a vízaknáig. A vízakna kialakítása, és a házba való bevezetése már a panaszost terhelte volna. Az ivóvíz bevezetését a panaszos visszautasította. A falunak összesen csak két ilyen lehetősége volt, ebből egyet éppen a panaszos család helyzetére való tekintettel biztosítottak. Tűzifa kérelem nem létezik, lakásfenntartás támogatási igényt az utóbbi két évben nem nyújtott be. 2003. évben telkének bekerítését közhasznú munkások segítségével, saját maga által biztosított anyagból elvégezték.
Oxigénpalack cseréje ingyenes, a meghibásodott készülék javításához segélykérelmet nem nyújtott be. A palackok cseréjét a hivatal főelőadója bonyolítja (telefonon megrendelés stb.). 
Vajta község évek óta önhibáján kívül hátrányos helyzetű település. Nagyon sok család él segélyekből, nem csak cigányok. Igen csekély az önkormányzati testület lehetősége arra, hogy a kötelező segélyeken felül támogatást juttasson a rászorultaknak. Ismerik a panaszos család helyzetét, a segítségnyújtást részletesen a Sáregres-Vajta Gyermekjóléti Szolgálati Társulás feljegyzése tartalmazza 1998-tól. Végezetül közölte, hogy felvette a kapcsolatot a panaszos főiskolai hallgató fiával, aki jelenleg székesfehérvári kihelyezett tagozaton folytatja tanulmányait bejáróként. Elhalt édesapja után árvaellátásban részesül, melynek összege a 30.000 Ft-ot meghaladja, így rendszeres gyermekvédelmi támogatásra nem jogosult.
Sáregres-Vajta Gyermekjóléti Szolgálati Társulás feljegyzése a panaszos ügyében:
Készült: 2005. február 16-án a Sáregres-Vajta Gyermekjóléti Szolgálati Társulás működési ideje alatt özv. K. Z-né és fia, K. Z. részére a szolgálat segítségével pályázati, illetve egyéb támogatási lehetőségekhez való hozzájutásról.
„A gyermekjóléti szolgálat családgondozójaként rendszeresen elkészítem a roma származású tanulók részére a pályázatokat, és akik a kiírás feltételeinek megfeleltek, azok meg is kapták az ösztöndíjat, illetve az egyéb támogatást. Az első félévre vonatkozóan a pályázatokat az ajánlásokkal együtt hivatalból postáztuk, a második félévre vonatkozó igazolásokat a családok egyénileg küldték az Alapítvány címére, és az eredményről nem mindegyikük tájékoztatott. 
-	1998. december: a család a Gyermekétkeztetési Alapítvány pályázatán nyert 12 kg-os karácsonyi élelmiszercsomagot kapott.
-	1999. szeptember: Z. a Fejér Megyei Cigányokért Közalapítvány pályázatán havi 3000 Ft kollégiumi díjtámogatást nyert, amit később, mivel nem vette igénybe a kollégiumi ellátást, utazási költségtérítésre váltottunk – tanulóbérletet kapott Vajta-Székesfehérvár viszonylatban. 
-	1999. szeptember: Z. a Magyarországi Cigányokért Közalapítvány tanulást támogató pályázatán havi 3000 Ft-os ösztöndíjat nyert az első félévre. (A második félévre nem volt jogosult rá, mert iskolaváltás után, sok mulasztás miatt – még a félév befejezése előtt – abbahagyta a tanulást.)
-	2000. szeptembertől levelező tagozaton tanult Simontornyán, ebben az évben levelezősöknek nem tudtunk pályázni. 
-	2001-ben nem felelt meg a tanulást támogató pályázat feltételeinek, nem érte el a közepes (3,0) átlagot.
-	2002-ben ismét tanulást támogató pályázatot nyert, havi 5000 Ft-ot az első félévre.
-	2002. A „Rába Rt.” a Régió Ifjúságáért Közalapítvány tanulást támogató pályázatára is elküldtük az anyagot, eredményéről nincs hiteles információm, ugyanis az elbírálásról a szülőket értesítették (egyébként ez egyszeri 15.000 Ft-os támogatás volt).
-	2003. Tanulást támogató pályázaton havi 5000 Ft-ot nyert az első félévre.
-	2004. Tanulást támogató pályázatot adtunk be az első félévre, melynek összege havi 12.000 Ft. A roma származást 2005. január 15-ig kellett ismét igazolni, a feltárt visszaélések miatt, ami január 3-án megtörtént, a kifizetésről még nincs információm.” Családgondozó sajátkezű aláírása. 
2005. június 6-án munkatársam telefonon kereste az ügyintézőt, a további információ érdekében, melynek során a Polgármesteri Hivatal e-mail címét is elkérte, és ugyancsak június 6-án az alábbi e-mail levéllel fordult az ügy előadójához: A panaszos ügyében a polgármester úr (ea: Ön) azt írja, hogy a panaszosnak 30 ezer forint bekerülési költségből 4600 Ft-ot fizetve bevezetteti az ivóvizet. Kérem, szíveskedjen tájékoztatni, hogy erre miért került volna sor? A panaszos ingatlana vonatkozásában a csatlakozó csonk nincs kiépítve, ez csak utólag lenne elvégezve? A panaszos a vezetékes ivóvíz kiépítésekor nem volt tagja a társulásnak? Önerős vagy községi, állami beruházással történt a vízberuházás? A 4600 Ft mit jelent pontosan? Ennyit fizetett volna az önkormányzat vagy ennyit a panaszos? Az e-mail megkeresésre válasz nem érkezett.

Az ügy jogszabályi háttere a mellékletben

Az érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai
A panaszos család szociális helyzetének javítása érdekében az önkormányzat különböző juttatásokban részesítette panaszost és fiát, mivel a család esetében az egy főre jutó jövedelem nagyon alacsony. Az önkormányzat tájékoztatása szerint a panaszos nyugdíja nem éri el az 50 ezer forintot. Ilyen körülmények között a család egyszerre többféle juttatásra is jogosult, így pl. a panaszos felsőoktatásban tanuló gyermeke ösztöndíjban részesült, illetőleg a panaszos átmeneti támogatást kapott. A rendelkezésre álló adatok szerint azonban átmeneti támogatásban (5000 Ft-ban) csak egy alkalommal – 2003. márciusában – részesült.
Az önkormányzattól 2004. és 2005. évekre vonatkozóan kértem a támogatásokról tájékoztatást, melynek alapján megállapítható, hogy a Bursa ösztöndíjon túl a panaszos család 2004. és 2005. években más pénzbeli támogatásban nem részesült. A vízbevezetéssel kapcsolatos önkormányzati támogatás felajánlást nem tudtam értékelni, mert az e-mailben feltett külön kérdésekre nem kaptam választ.
A panaszos oxigénpalackjának javítási költségére vonatkozóan az önkormányzat közölte, hogy ilyen irányú kérelem hozzájuk nem érkezett, egyébiránt az oxigénpalack cseréje ingyenes, a cserét a hivatal főelőadója bonyolítja. Tényként kell elismerni ugyanakkor, hogy a gyermekjóléti szolgálat1998-ig visszamenőleg több pályázati kezdeményezésről számolt be, és ezt a feladatot a cigány tanulók vonatkozásában mindenkor kiemelten kezeli.
Nem fogadható el azonban az önkormányzat azon döntése, hogy a panaszos 2004. október 26-án benyújtott átmeneti segély iránti kérelmét azért utasították el, „mivel fia kérelme elfogadást nyert ugyanazon a bizottsági ülésen”. Ezen önkormányzati gyakorlat szerint a szociális törvényben meghatározott, illetve felsőoktatási önkormányzati ösztöndíj keretében nyújtott támogatás csak önállóan alkalmazható, mert az egyes szociális juttatások együttfolyósítását az önkormányzat azzal utasította el, hogy a család egyik tagja valamilyen jogcímen támogatásban részesült. Megkeresésemre erről a gyakorlatról számolt be az önkormányzat, amely gyakorlat megszorítással teljesíti a szociális törvényben megfogalmazott juttatások érvényre juttatását. 
Az önkormányzat szűkös költségvetési forrásaira való hivatkozás nem felmentés a szűkített ellátási formák bevezetésére és alkalmazására, még akkor sem, ha ezek az érvek tényszerűek és valóban egyre nehezedő gazdálkodási terheket rónak az önkormányzatokra. Panaszos családjában alacsony volt az egy főre eső jövedelem, így méltányos lett volna esetenként az átmeneti segély megállapítása, valamint a lakásfenntartási támogatás folyósítása, esetleg más, pl. közgyógyellátásban való részesítés is. E juttatások biztosítása esetén a család jövedelme még mindig szerénynek lenne mondható, de közelített volna a szociális biztonság elérésére.
Az Európai Szociális Karta 2005. évi nemzetközi jelentése a 13 cikkben, a szociális és egészségügyi segítségre való jog fejezetében szintén kiemelten foglalkozik lakásfenntartási és átmenetei támogatásokkal. Kimondja, hogy a lakásfenntartási támogatás a szociálisan rászorult személyeknek, családoknak az általuk lakott lakás vagy nem lakás céljára szolgáló helyiség fenntartásával kapcsolatos rendszeres kiadásaik viseléséhez nyújtott hozzájárulás. A támogatásnak két fajtája van: a települési önkormányzat által a törvényben meghatározott feltételek szerinti jogosultaknak nyújtott ún. normatív, illetve az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerinti jogosultnak nyújtott ún. helyi lakásfenntartási támogatás. 
A szociális biztonság fogalma pontosan azt fejezi ki, hogy megfelelő szintű életminőséghez való emberi jognak legalább olyannak kellene lennie, hogy az ellátásokat igénybe vevők ténylegesen is a társadalom teljes értékű tagjának érezhessék magukat. Az Alkotmánybíróság bíráinak többségi álláspontja szerint az alapjogként való szabályozás nem keletkeztet alanyi jogot az ellátásra, az állam kötelezettségvállalását jelenti, amelynek mértékét a törvényhozás és a Kormány az ország teherbíró képességének függvényében állapítja meg. Esetünkben tehát panaszos olyan ellátásokra lett volna jogosult, melyet törvény is megállapít. Nem különleges, jogszabályban nem nevesített szolgáltatásokat várt a panaszos, hanem csak azt, hogy a társadalom teljes értékű tagjának érezhesse családját. Ez számára nem volt biztosítva. Lényeges változást jelentett a felsőoktatási ösztöndíj, melyet panaszos fia részére megállapítottak. A panaszos család nehéz szociális helyzetén azonban ez csak részben nyújtott segítséget, mivel a tüzifa kérelemként meghatározott támogatás lényegében tartalma szerint lakásfenntartási támogatás, és ilyen irányú kérelem esetén – még ha ezt tüzifa támogatásként is jelöli meg a panaszos – azt ennek megfelelően kell elbírálni. 
Az oxigénpalackoz tartozó meghibásodott reduktor javíttatását (11 ezer forint) jól szolgálhatta volna az átmeneti támogatás, amelynek juttatását semmilyen összefüggésben nem zárja ki az a tény, hogy a panaszos fia felsőoktatási támogatásban részesült. A panaszosnak abban a pillanatban, amikor a készüléke meghibásodott, nagy szüksége lett volna a segítségre, és ez pontosan az az élethelyzet volt, amit a törvény szelleme erre a támogatásra meghatározott:
„A települési önkormányzat képviselő-testülete a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került, valamint időszakosan vagy tartósan létfenntartási gonddal küzdő személyek részére a rendeletében meghatározott átmeneti segélyt nyújt. Átmeneti segély pénzintézeti tevékenységnek nem minősülő kamatmentes kölcsön formájában is nyújtható.”
A panaszos átmeneti segély iránti kérelmét az önkormányzat 2004. november 9-én kelt határozatában elutasította, nem vizsgálva a megnehezült élethelyzetet, azt a problémát, amellyel a panaszos az önkormányzathoz fordult, és nem minden szempont értékelésével utasították el a kérelmét, hanem azzal az utalással, hogy a fia ösztöndíjban részesült. Ezt még nyomatékosította az önkormányzat válaszában azzal, hogy ugyanazon bizottsági ülésen kapta a fiú a támogatást. 
A rendelkezésre álló információ és a megküldött dokumentumok alapján megállapítható, hogy az önkormányzat a szociális biztonsághoz való jog érvényesülése során anyagi teherbíró képességeinek keretei között eleget kíván tenni e feladatának, annak szintje azonban nem fedi a kívánalomként jelentkező szociális biztonságot. Súlyosbította ezt a helyzetet a támogatások nyújtásakor alkalmazott megszorító helyi gyakorlat, amely rászorultság esetén sem tette (teszi) lehetővé a többféle támogatást. 
Az Alkotmány a szociális biztonsághoz való jog körében az államnak az állampolgárok tekintetében fennálló kötelezettségét fogalmazza meg. Az Alkotmány 70/E. § (1) bekezdése szerint a szociális biztonsághoz való jognak - magában az Alkotmányban kiemelt - tartalmi eleme, alkotmányos követelménye, öregség, betegség stb. esetére a megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogosultság biztosítása és garantálása. Ezt az ellátáshoz való jogot az állam a társadalombiztosítás és a szociális intézményrendszerek útján valósítja meg.
Azzal, hogy az önkormányzat a különböző szociális juttatások együttfolyósítását kizárja, az Alkotmányban szabályozott alapvető jogot is sért. Az Alkotmánybíróság 26/1993. (IV. 29.) AB határozatában rámutatott: az Alkotmány rendelkezéséből következik, hogy az állam olyan társadalombiztosítási és szociális intézményrendszert köteles létrehozni, fenntartani és működtetni, amely biztosítja a polgárok számára a megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogaik érvényesülését (ABH 1993., 196.). Az Alkotmány 70/E. § (1) bekezdésében szabályozott alapvető jog érvényesítését szolgáló szociális intézmények egyike a szociális törvényben megfogalmazott juttatások köre, a szociális biztonság elősegítése érdekében. Az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdése kimondja, hogy a helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogaszályokkal, de továbbfűzve azt is ki kell mondani, hogy ezt az elvet a gyakorlatban is be kell tartani. 
A vizsgált esetben ez az alkotmányos elv sérült, mert a szociális törvényben szabályozott megszorításokon túl az önkormányzat további korlátozásokat vezetett be a szociális ellátások területén. Mindezekre figyelemmel a szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal, valamint a jogbiztonság követelményével összefüggésben az önkormányzat gyakorlata visszásságot okozott a különböző juttatások megszorításával, azok együttfolyósításának kizárásával. A helyi gyakorlat nem felel meg az Alkotmány azon előírásainak, mely szerint a helyi szabályozás nem lehet ellentétes magasabb szintű szabályozással.
A panaszosnak a továbbiakban azt tanácsolom, hogy igényével mindenkor írásban forduljon az önkormányzathoz, jelölje meg pontosan azt a körülményt, amely az egyes juttatás iránti igényt megalapozza (átmeneti segély egy rendkívüli kiadás miatt, közgyógyellátás a megnövekedett gyógyszerszükségletre való tekintettel, lakásfenntartási támogatás a fűtési-világítási számlák kiegyenlítésére stb.). 
A panaszos család esetét figyelembe véve leszögezhető, hogy van olyan embertársunk, aki a mindennapi, állandóan ismétlődő, írásbeliséget kívánó világban nehezebben igazodik el, nem lép és nem minden „percben” fogalmazza meg és adja elő igényét, nem kér. A költő Nagy László szavaival élve: Nekem a kérés nagy szégyen, adjon úgyis, ha nem kérem. Az egyáltalán nem kommunikálás, tehát a kérni nem tudás problémáján segíteni kell, hogy a szociális gondoskodás ott érje el a célját, ahol erre a legnagyobb szükség van.

Ajánlás
Az 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetőjét, hogy a feltárt alkotmányos visszásságra tekintettel vizsgálja meg Vajta Község Önkormányzatának a szociális ellátásokról szóló rendeletét és támogatási gyakorlatát, szükség esetén kezdeményezze annak módosítását, illetve hívja fel az önkormányzat Jegyzőjének és Polgármesterének figyelmét a határozat tartalmi követelményeinek betartására, indokolási kötelezettségére, figyelemmel a 2004. november 9-én kelt, 1-279/2004. határozatban foglalt azon indokolásra, hogy: kérelmező Bursa Hungarica támogatásban részesült.
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján kérem Vajta Község Önkormányzatának Jegyzőjét és Polgármesterét, hogy szociális ellátórendszerének keretében ismételten tekintsék át panaszos család szociális helyzetét, és erre vonatkozó kérelem benyújtását követően, szükség esetén a rászorultságától függően nyújtsanak részükre segítséget az ellátási formák igénybevételére, különös figyelemmel a vezetékes ivóvíz bevezetésére.
Kérem a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatalának Vezetőjét és Vajta Község Önkormányzatának Jegyzőjét és Polgármesterét, hogy az ajánlással és a kezdeményezéssel kapcsolatos álláspontjukról és a megtett intézkedésükről 30 napon belül értesíteni szíveskedjenek.

Budapest, 2005. június 14.
Takács Albert sk.

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
4. § (1) E törvény alkalmazásában
a) jövedelem: a személyi jövedelemadóról szóló törvényben jövedelemként meghatározott, belföldről vagy külföldről származó vagyoni érték (bevétel) munkavállalói járulékkal, személyi jövedelemadóval, egészségbiztosítási és nyugdíjjárulékkal, magán-nyugdíjpénztári tagdíjjal, valamint a jövedelemadóról szóló törvényben elismert költségekkel csökkentett része, függetlenül attól, hogy adómentesnek vagy adókötelesnek minősül, ideértve a bármely ország jogszabálya alapján folyósított nyugdíjat.
Nem minősül jövedelemnek a temetési segély, az alkalmanként adott átmeneti segély, a lakásfenntartási támogatás, a rendkívüli gyermekvédelmi támogatás, a nevelőszülők számára fizetett nevelési díj és külön ellátmány, az anyasági támogatás, a tizenharmadik havi nyugdíj, valamint - a személyes gondoskodásért fizetendő személyi térítési díj megállapítása kivételével - a súlyos mozgáskorlátozott személyek pénzbeli közlekedési kedvezményei, a rokkantsági járadék, a vakok személyi járadéka és a fogyatékossági támogatás;
Pénzbeli ellátások
I. cím
Az ellátások formái
25. § (1) A jogosult részére jövedelme kiegészítésére, pótlására pénzbeli szociális ellátás nyújtható. …
(3) A települési önkormányzat szociális rászorultság esetén - a szociális alapellátás keretében - a jogosult számára időskorúak járadékát, rendszeres szociális segélyt, lakásfenntartási támogatást, ápolási díjat, átmeneti segélyt állapít meg e törvényben, valamint az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerint (a továbbiakban együtt: szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások).
(4) Az e törvényben szabályozott rendszeres pénzellátásra való jogosultságot nem érinti, ha a jogosultság megállapítása és felülvizsgálata, illetve két felülvizsgálat közötti időszakban a jogosult családjában az egy főre jutó jövedelem a jogosultság feltételéül meghatározott értékhatárt legfeljebb tíz százalékkal haladja meg. E bekezdésben foglaltak nem alkalmazhatók a rendszeres pénzellátásra való jogosultság felülvizsgálata során.
26. § A települési önkormányzat a rendeletében meghatározott módon és feltételek szerint a szociálisan rászorultak részére az e törvényben meghatározott pénzbeli ellátásokat kiegészítheti, valamint más pénzbeli támogatásokat is megállapíthat.
Lakásfenntartási támogatás
38. § (1) A lakásfenntartási támogatás a szociálisan rászorult személyeknek, családoknak az általuk lakott lakás vagy nem lakás céljára szolgáló helyiség fenntartásával kapcsolatos rendszeres kiadásaik viseléséhez nyújtott hozzájárulás. A települési önkormányzat lakásfenntartási támogatást nyújt
a) az e törvényben meghatározott feltételek szerinti jogosultnak (a továbbiakban: normatív lakásfenntartási támogatás),
b) az adósságkezelési szolgáltatásban részesülő személynek,
c) az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerinti jogosultnak (a továbbiakban: helyi lakásfenntartási támogatás).
(2) Normatív lakásfenntartási támogatásra jogosult az a személy, akinek a háztartásában az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 150%-át, feltéve, hogy a lakásfenntartás elismert havi költsége a háztartás havi összjövedelmének 20%-át meghaladja.
(3) A normatív lakásfenntartási támogatás esetében a lakásfenntartás elismert havi költsége az elismert lakásnagyság és az egy négyzetméterre jutó elismert költség szorzata. Az egy négyzetméterre jutó elismert havi költség 2004. évben 400 Ft. A 2004. évet követően az egy négyzetméterre jutó elismert havi költség összegét az éves központi költségvetésről szóló törvény - a várható energiaárak emelkedésére figyelemmel - határozza meg.
(4) A normatív lakásfenntartási támogatás esetében elismert lakásnagyság
a) ha a háztartásban egy személy lakik 35 nm,
b) ha a háztartásban két személy lakik 45 nm,
c) ha a háztartásban három személy lakik 55 nm,
d) ha a háztartásban négy személy lakik 65 nm,
e) ha négy személynél több lakik a háztartásban, a d) pontban megjelölt lakásnagyság és minden további személy után 5-5 nm,
de legfeljebb a jogosult által lakott lakás nagysága.
(5) Az adósságkezelési szolgáltatásban részesülő személy a szolgáltatás időtartama alatt lakásfenntartási támogatásra jogosult. Az e jogcímen lakásfenntartási támogatásban részesülő személy egyidejűleg normatív lakásfenntartási támogatásra nem jogosult. A támogatás összegének kiszámítására a normatív lakásfenntartási támogatásra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.
(6) A normatív lakásfenntartási támogatás egy hónapra jutó összege
a) a lakásfenntartás elismert havi költségének 30%-a, ha a jogosult háztartásában az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 50%-át,
b) az a) pont szerinti mértéket meghaladó egy főre jutó havi jövedelem esetén a lakásfenntartás elismert havi költségének és a támogatás mértékének (a továbbiakban: TM) szorzata,
de nem kevesebb, mint 2500 forint. A támogatás összegét 100 forintra kerekítve kell meghatározni.
(7) A (6) bekezdés b) pontja szerinti TM kiszámítása a következő módon történik:
 
TM = 0,3-	 J-0,5 NYM 
¾¾¾¾¾	 
x 0,15,	
 	 NYM	 	
ahol a J a jogosult háztartásában egy főre jutó havi jövedelmet, az NYM pedig az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegét jelöli. A TM-et századra kerekítve kell meghatározni.
(8) A normatív lakásfenntartási támogatást egy évre kell megállapítani.
(9) A települési önkormányzat rendeletében határozza meg a helyi lakásfenntartási támogatás jogosultsági feltételeit, eljárási szabályait és a támogatás összegét. A helyi lakásfenntartási támogatást a települési önkormányzat a normatív, illetve az (5) bekezdésben meghatározott lakásfenntartási támogatás kiegészítéseként és/vagy önálló ellátásként nyújtja. Az önálló ellátásként nyújtott helyi lakásfenntartási támogatás esetében
a) a lakásfenntartási támogatásra való jogosultságnak a háztartásban az egy főre számított havi jövedelmi határát úgy kell szabályozni, hogy az önkormányzat rendelete az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 200%-ánál alacsonyabb jövedelmet jogosultsági feltételként nem írhat elő,
b) a lakásfenntartás havi költségének a háztartás havi összjövedelméhez viszonyított arányát úgy kell szabályozni, hogy az önkormányzat rendelete a jövedelem 30%-át meghaladó költséghányadot jogosultsági feltételként nem írhat elő,
c) a támogatás összegét úgy kell szabályozni, hogy annak az egy hónapra jutó összege nem lehet kevesebb 2500 forintnál,
d) az igénylés menetét úgy kell szabályozni, hogy a kérelem évente legalább két alkalommal benyújtható legyen,
e) a lakásfenntartási támogatás megállapításánál figyelembe vett költséget úgy kell szabályozni, hogy az önkormányzat
ea) az egy négyzetméterre jutó helyben elismert havi költség összegét határozza meg a (10) bekezdésben szereplő - a településen jellemző - költségek figyelembevételével, vagy
eb) tételesen határozza meg a költség típusait, melynek során legalább a (10) bekezdésben szereplő költségeket figyelembe kell venni.
(10) Költségeken a helyi lakásfenntartási támogatás esetében lakbért vagy albérleti díjat, a lakáscélú pénzintézeti kölcsön törlesztő részletét, a távhő-szolgáltatási díjat, a közös költséget, a csatornahasználati díjat, a szemétszállítás költségeit, valamint a villanyáram, a víz- és gázfogyasztás, valamint a tüzelőanyag költségeit kell érteni.
39. § (1) Lakásfenntartási támogatás ugyanazon lakásra csak egy jogosultnak állapítható meg, függetlenül a lakásban élő személyek és háztartások számától.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában külön lakásnak kell tekinteni a társbérletet, az albérletet és a jogerős bírói határozattal megosztott lakás lakrészeit.
Más támogatási formával való folyósítását jogszabály nem zárja ki. 

Átmeneti segély
45. § (1) A települési önkormányzat képviselő-testülete a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került, valamint időszakosan vagy tartósan létfenntartási gonddal küzdő személyek részére a rendeletében meghatározott átmeneti segélyt nyújt. Átmeneti segély pénzintézeti tevékenységnek nem minősülő kamatmentes kölcsön formájában is nyújtható.
(2) Az átmeneti segély esetén az ellátás megállapításánál figyelembe vehető egy főre számított havi családi jövedelemhatárt az önkormányzat rendeletében úgy kell szabályozni, hogy az az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegénél, egyedül élő esetén annak 150%-ánál alacsonyabb nem lehet.
(3) Az átmeneti segély adható alkalmanként és havi rendszerességgel. Az alkalmankénti segély gyógyszertámogatásként, illetve az egészségbiztosítás által nem vagy csak részben támogatott egészségügyi szolgáltatás díjaként is megítélhető. A havi rendszerességgel adott átmeneti segély jövedelemkiegészítő támogatásként, rendszeres nevelési támogatásként, továbbá az önkormányzat rendeletében meghatározott más ellátási formaként is nyújtható.
(4) Elsősorban azokat a személyeket indokolt átmeneti segélyben részesíteni, akik önmaguk, illetve családjuk létfenntartásáról más módon nem tudnak gondoskodni, vagy alkalmanként jelentkező többletkiadások, különösen betegség, elemi kár miatt anyagi segítségre szorulnak.
(5) A fővárosban - ha a fővárosi önkormányzat és a kerületi önkormányzat másként nem állapodik meg - a hajléktalanok átmeneti segélyezése a fővárosi önkormányzat feladata.
Más támogatási formával való folyósítását jogszabály nem zárja ki. 

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról
98. § (1) A fővárosi, megyei közigazgatási hivatal (továbbiakban: közigazgatási hivatal) államigazgatási feladatokat ellátó költségvetési szerv. A közigazgatási hivatal működésének költségeit az Országgyűlés a költségvetési törvény „Belügyminisztérium” fejezetében, elkülönítetten biztosítja.
(2) A közigazgatási hivatal vezetője a fővárosban és a megyében
a) ellátja a helyi önkormányzatok, a helyi kisebbségi, valamint a kisebbségi települési önkormányzatok törvényességi ellenőrzését, a mérlegeléssel hozott önkormányzati döntésnek kizárólag a jogszerűségét vizsgálhatja;
c) ellátja a törvényben megállapított, továbbá a Kormány által hatáskörébe utalt államigazgatási feladatokat, hatásköröket, hatósági jogköröket; …
g) a feladat- és hatáskörébe tartozó ügyben az önkormányzat kérésére szakmai segítséget nyújt.
(3) A közigazgatási hivatal vezetője törvényességi ellenőrzési jogkörében vizsgálja, hogy a helyi önkormányzat, a helyi kisebbségi, valamint kisebbségi települési önkormányzat
a) szervezete, működése, döntéshozatali eljárása,
b) döntései (rendelete, határozata),
c) bizottsága, részönkormányzata, polgármestere, főpolgármestere, megyei közgyűlés elnöke, társulása által hozott önkormányzati határozat megfelel-e a jogszabályoknak.
99. § (1) A közigazgatási hivatal vezetője a törvényességi ellenőrzés körében - határidő tűzésével - felhívja az érintettet a törvénysértés megszüntetésére. Az érintett a felhívásban foglaltakat köteles megvizsgálni és a megadott határidőn belül az annak alapján tett intézkedésről vagy egyet nem értéséről a közigazgatási hivatal vezetőjét tájékoztatni.
(2) Ha a megadott határidőn belül intézkedés nem történt, a közigazgatási hivatal vezetője kezdeményezheti:
a) az Alkotmánybíróságnál a törvénysértő önkormányzati rendelet felülvizsgálatát és megsemmisítését;
b) a törvénysértő határozat bírósági felülvizsgálatát;
c) a képviselő-testület összehívását a törvénysértés megszüntetésére, a képviselő-testület tisztségviselője felelősségének megállapítását.
(3) A jogszabálysértés megszüntetésére a pert a helyi önkormányzat, a helyi kisebbségi, valamint kisebbségi települési önkormányzat, illetve a polgármester ellen a megadott határidő lejártától számított harminc napon belül lehet megindítani. A kereset benyújtásának a döntés végrehajtására halasztó hatálya nincs, de a végrehajtás felfüggesztését a bíróságtól lehet kérni. Ha a jogszabálysértő döntés végrehajtása a közérdek súlyos sérelmével vagy elháríthatatlan kárral járna, a végrehajtás felfüggesztését - az érintett egyidejű értesítésével - kérni kell a bíróságtól.

12/2001. (IV. 28.) OM rendelet a Bursa Hungarica Felsőoktatási Önkormányzati Ösztöndíjrendszerről
1. § (1) A Bursa Hungarica Felsőoktatási Önkormányzati Ösztöndíj (a továbbiakban: ösztöndíj) olyan pénzbeli szociális támogatás, mely a Bursa Hungarica Felsőoktatási Önkormányzati Ösztöndíjrendszer (a továbbiakban: Ösztöndíjrendszer) adott évi fordulójához csatlakozott települési és megyei önkormányzatok (a továbbiakban: helyi önkormányzat) által a hallgatónak adományozott szociális ösztöndíjból (a továbbiakban: önkormányzati ösztöndíjrész) és az önkormányzati ösztöndíj alapján a hallgató felsőoktatási intézményében e rendelet alapján megállapított szociális ösztöndíjból (a továbbiakban: intézményi ösztöndíjrész) áll.
(2) Intézményi ösztöndíjrészben részesülhetnek azok a szociálisan hátrányos helyzetű hallgatók, akiket az állandó lakóhelyük szerinti települési önkormányzat az Ösztöndíjrendszer keretében támogatott és állami felsőoktatási intézményekben, továbbá nem állami felsőoktatási intézményekben az Oktatási Minisztérium és az intézmények közötti megállapodás alapján az államilag finanszírozott első alapképzésben, első kiegészítő alapképzésben, első szakirányú továbbképzésben, valamint első akkreditált iskolai rendszerű felsőfokú szakképzésben nappali tagozaton folytatják tanulmányaikat.