Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 6659/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Kováts Beáta
Az eljárás megindulása
A panaszos beadványában arról számol be, hogy édesanyja szegvári lakóházának közelében, az utca túloldalán, zöldségfelvásárló és feldolgozó üzem működik, és a környéken emiatt nagymértékű tehergépjármű-forgalom bonyolódik le. A forgalom okozta zaj, por és füst miatt már több ízben panaszt tettek, de mindeddig semmilyen érdemi intézkedés nem történt az ügyben. 
Tekintettel arra, hogy a beadványban foglaltak alapján alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság gyanúja merült fel, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. valamint 17. §-ai alapján vizsgálatot indítottam. Az ügyben - hivatkozással az Obtv. 18. § (2) bekezdésére - megkerestem Szegvár Önkormányzatának jegyzőjét, majd ezt követően a Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét is.

Érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

Kapcsolódó jogszabályok
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
3. § (4) Ügyfél az a magánszemély, jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező más szervezet, amelynek jogát vagy jogos érdekét az ügy érinti. 
4. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. 
16. § (1) A közigazgatási szervhez államigazgatási ügyben kérelmet szóban vagy írásban lehet benyújtani. Jogszabály előírhatja, hogy az ügyfél a kérelmét az erre a célra rendszeresített nyomtatványon nyújtsa be, továbbá jogszabály lehetővé teheti a kérelem elektronikus dokumentumban történő benyújtását, erre a célra elektronikus forma rendszeresíthető. (3) A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A kérelem elintézését nem lehet megtagadni azért, mert elnevezése nem egyezik a tartalmával.
26. § (1) A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le.
38. § (1) Ha a jogszabály elrendeli, vagy az ügy természete megengedi, a közigazgatási szervnek a döntés előtt meg kell kísérelnie egyezség létrehozását. (2) Ha az egyezség megfelel a jogszabálynak, és nem sérti a felek vagy mások jogos érdekét, a közigazgatási szerv az egyezséget jóváhagyja, illetőleg határozatba foglalja; ellenkező esetben az eljárást folytatja.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.

1959. évi IV. törvény a polgári törvénykönyvről (Ptk.)
100. § A tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné.
115. § (3) A tulajdonos követelheti a jogellenes beavatkozás vagy behatás megszüntetését, ha pedig a dolog a birtokából kikerült, követelheti a visszaadását.
188. § (1) Ha a birtokost birtokától jogalap nélkül megfosztják, vagy birtoklásában zavarják (tilos önhatalom), birtokvédelem illeti meg. (2) A birtokost a birtokvédelem mindenkivel szemben megilleti, annak a kivételével, akitől a birtokot tilos önhatalommal szerezte meg.
191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését. (3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is. (4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani.

192. § (1) Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltoztatását. (2) A birtokos az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését egy év eltelte után közvetlenül a bíróságtól kérheti. A birtokos közvetlenül a bírósághoz fordulhat akkor is, ha az ügyben a birtokláshoz való jogosultság is vitás.

1960. évi 11. tvr. a Ptk. hatálybalépéséről és végrehajtásáról (Ptké.)
29. § Amennyiben a Ptk. vagy ez a törvényerejű rendelet eltérően nem rendelkezik, a jegyző előtti eljárásra az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény, a bíróság előtti eljárásra pedig a polgári perrendtartás rendelkezéseit kell alkalmazni.

1988. évi I. törvény a közúti közlekedésről
9. § (2) A közúti közlekedéssel összefüggő önkormányzati feladatok ellátásáról a helyi önkormányzat képviselő-testülete gondoskodik.
32. § (1) (…) Az országos közutak az állam tulajdonában, a helyi közutak - beleértve a kerékpárutakat is - a települési önkormányzatok tulajdonában vannak. 
33. § (1) A közút kezelői: c./ a helyi közutak tekintetében a helyi önkormányzat; 
34. § (2) A közút forgalmi rendjét - ha jogszabály másként nem rendelkezik - a közút kezelője alakítja ki. A forgalmi rendet - a forgalmi körülmények vagy a baleseti helyzet jelentősebb változása esetén, de legalább ötévenként - a közút kezelőjének felül kell vizsgálnia, és ha szükséges, módosítania kell. 

20/1984. (XII. 21.) KM rendelet az utak forgalomszabályozásáról és a közúti jelzések elhelyezéséről
2. § (1) Az utak forgalmának szabályozása - a 3. §-ban foglalt kivételekkel -, valamint a közúti jelzések elhelyezése, fenntartása, üzemeltetése és eltávolítása a (2)-(10) bekezdésben meghatározott kiegészítésekkel és kivételekkel az út kezelőjének a feladata.
10. § (2) A járművek forgalmára vonatkozó tilalmat, vagy korlátozást csak kellően indokolt esetben és mértékig szabad elrendelni. A tilalmak vagy korlátozások a forgalom biztonságának és egységesítésének, az út (műtárgy) műszaki állapotának védelme és környezetvédelmi szempontok érdekében rendelhetők el.

80/1999. (VI. 11.) Korm. rendelet a telepengedély alapján gyakorolható ipari és szolgáltató tevékenységekről, valamint a telepengedélyezési rendjéről 
7. § (1) A jegyző a telepengedélyt akkor adja meg, ha a szakhatósági hozzájárulások alapján megállapítja, hogy a telep, különösen műszaki szempontból megfelel a - környezetvédelmi, a vízügyi és az építésügyi követelményekre - vonatkozó jogszabályi előírásoknak, a tevékenység a telep környezetében élők szomszédjogi, birtokvédelmi értelemben vett nyugalmát nem zavarja, a dolgozók, a környezetben élők egészségét és a környezetet nem veszélyezteti. Az építésügyi és a környezetvédelmi szakhatóságok szakvéleménye alapján - az abban foglalt feltételekkel - ideiglenes vagy meghatározott időtartamra érvényes telepengedély is adható.
8. § (1) A jegyző a telepengedéllyel kapcsolatban az engedély megadásakor - vagy lakossági bejelentésre indított vizsgálat, illetve a hatósági ellenőrzések megállapításai alapján később is - megfelelő határidő kitűzésével kötelezheti a telepengedély jogosultját meghatározott átalakítások vagy változtatások elvégzésére, illetve intézkedések megtételére. (3) Abban az esetben, ha a telepengedély-köteles tevékenység folytatója a./ tevékenységi körét engedély nélkül változtatta meg, illetve engedély nélkül további tevékenységgel bővítette, b./ a tevékenységére vonatkozó jogszabályi előírásoknak nem tesz eleget, c./ telepe a hatályos jogszabályi, valamint az engedély alapját képező feltételeknek nem felel meg, illetve az (1) bekezdésben előírt követelményeket nem teljesíti, továbbá d./ felszólítás ellenére sem teszi meg a szükséges intézkedéseket, a jegyző határozattal, az észlelt hiányosságok megszüntetéséig, de legfeljebb 90 napra, a tevékenység telephelyen történő gyakorlását felfüggesztheti, korlátozhatja (különös tekintettel a napi üzemeltetési, nyitvatartási időtartamra), vagy a telepet ideiglenesen bezárathatja. (4) Amennyiben a tevékenység folytatója a tevékenység gyakorlását felfüggesztő, korlátozó, illetve a telep ideiglenes bezárását elrendelő határozatban meghatározott időtartam alatt sem tesz eleget a határozatban foglaltaknak, a jegyző a telepengedély visszavonásáról határoz.

Megállapított tényállás
A Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal (a továbbiakban: KH) és szegvári jegyző tájékoztatása, valamint a beadványban foglaltak és a rendelkezésemre bocsátott iratok alapján a következő tényállást állapítottam meg. 

1. Az építési engedélyezési és a telepengedélyezési eljárás
A zöldségtermesztéssel, felvásárlással, piacra előkészítéssel és továbbértékesítéssel foglalkozó családi vállalkozás a 90-es években kezdte meg tevékenységét két szomszédos szegvári lakóingatlanon („A” és „B” ingatlan), amelyeket a panaszos édesanyjának ingatlanától utca választ el. A vállalkozás fejlődése következtében helyigénye megnőtt, ezért 2000-ben az említett ingatlanok melletti telket („C” ingatlan) is megvásárolták. Ezen zöldség-előkészítő, csomagoló, hűtő és szociális épületrész építésére, valamint a meglévő lakóépület rendeltetéstől eltérő, irodaként történő használatára 2000. június 30-án kaptak építési engedélyt, amely fellebbezés hiányában első fokon jogerőre emelkedett. Használatbavételi engedélyt 2002. július 29-én adott a hatóság.
A „B” és a „C” ingatlan tekintetében tárolási, raktározási és csomagolási tevékenységre 2000. július 18-án telepengedélyt kaptak. Az engedély 3. pontja értelmében a „telephely megközelítésére szolgáló keskeny méretű önkormányzati tulajdonú úton (…) csak olyan méretű és terhelésű járművek szállíthatnak, mellyel a biztonságos közlekedést nem zavarják, és a korlátozott teherbírású út állagát nem rongálják.” 
Tevékenységét a vállalkozás hamarosan egy újabb, a közelben található ingatlanra („D” ingatlan) is kiterjesztette, ahol tároló épületet építettek. Mivel az épületet engedély nélkül építették, a hatóság fennmaradási engedélyezési eljárást folytatott le és építési bírságot is kiszabott.
A panaszosnak a KH-hoz intézett beadványa nyomán 2004. október 7-én helyszíni szemlét tartottak. 2004. november 10-én kelt határozatában a KH megállapította, hogy a „C” ingatlanon álló épületek az építési engedélynek megfelelő mérettel és alaprajzi kialakítással készültek el. Tekintettel továbbá arra, hogy mind az építési, mind pedig a használatbavételi engedély jogerőre emelkedése óta több, mint egy év eltelt, felügyeleti intézkedés e határozatokkal szemben nem tehető. A KH 2003. december 17-én felhívta azonban a szegvári jegyzőt, hogy végezzen hatósági ellenőrzést a tekintetben, hogy a „C” ingatlanon kiadott telepengedélynek megfelelően végzik-e a tevékenységet, és hogy a telepengedéllyel nem rendelkező „D” ingatlanon folyik-e telepengedély-köteles tevékenység. A jegyző rövid úton történt megkeresésünkre elmondta, hogy - mivel a telep szezonálisan működik - az ügyben 2004. május 18-án végeztek ellenőrzést, és a telepengedélytől eltérő, illetve engedély nélküli tevékenységet nem tapasztaltak. 

2. A zajpanasz
A telep működése által generált forgalom miatt 2003. óta több lakossági beadvány érkezett az önkormányzathoz (pl. 2003. május 20., június 10.), amelyekben a beadványozók előadták, hogy a telep - elsősorban a szállító járművek okozta zaj és por - a tavasztól őszig tartó időszakban zavarja a környéken élők nyugalmát. Állításuk szerint a nagy súlyú járművek által okozott rázkódás következtében a házak is megrepedeztek. 
2003. június 12-én „egyeztető tárgyalást” tartottak a polgármesteri hivatalban, amelyen többek között részt vett a polgármester, a jegyző, a panaszos, valamint a vállalkozók is. A jegyzőkönyv szerint a jegyző elmondta, hogy „a bejelentés vizsgálata jegyzői hatáskörbe tartozik, hatósági ügy. (…) Amennyiben nem történik megegyezés, tájékoztatni fogja a jelenlevőket arról, hogy milyen lehetőségek vannak. A jegyző feladata, hogy ilyen beadvány következtében megfelelő döntést hozzon és biztosítsa mindenki számára azt a nyugalmat, ami megilleti.” A polgármester és a jegyző a tárgyalás során igyekezett közvetíteni a felek között. A panaszos leszögezte, hogy amennyiben szakértő állapítja meg, hogy a megengedett sebességgel egy kamion végigmehet az utcán, elfogadja azt. A felek megegyeztek abban, hogy ameddig az üzem kiköltözik a képviselő-testület által hamarosan kijelölendő ipari parki területre, egyszerre csak egy kamion tartózkodhat az utcában, és utcai forgalommal járó munkát csak reggel 7.00 órától 20.00 óráig fognak végezni. Elhangzott, hogy a képviselő-testület minél előbb megpróbálja az „ipari övezetet kijelölni”, az üzem kiköltözése kb. 2 éven belül várható. A jegyző végül elmondta, hogy ha a panaszos a megegyezésre tekintettel a beadványára nem kér választ, nem lesz hatósági eljárás. A lakóházak esetleges megrongálódásának vizsgálatára független szakértőt fognak kirendelni, a vizsgálat eredményéről tájékoztatást küldenek. 
Az önkormányzat 2003. június 19-én szakértői vizsgálatot rendelt meg. A szakvélemény - amelynek eredményéről 2003. szeptember 8-án levélben tájékoztatták a panaszosokat - megállapította, hogy a kamionforgalom nem okozhatta az épületen látható repedéseket, és a közlekedési zaj még igen szélsőséges kamionmozgást alapul véve sem éri el a zajterhelési határértéket az utcában. A méréseket három ingatlanon végezték, ezek közül az egyik az országgyűlési biztoshoz beadvánnyal forduló panaszos édesanyjának a háza volt. 
A panaszolt vállalkozókat szintén értesítették a vizsgálat eredményéről, egyúttal felhívták a figyelmüket az egyezségben foglaltak betartására. 
A polgármester 2003. december 30-án a „képviselő-testület nevében” elektronikus levélben válaszolt a panaszos egyik beadványára. Kifejtette, hogy az „egyeztető tárgyaláson született megállapodást mi érvényben levőnek tekintjük (…) Véleményünk szerint egy egyezség érvényességét nem a jogi szempontok határozzák meg, hanem az adott szó becsülete”. Ismét hangsúlyozta, hogy az önkormányzat célja olyan terület kialakítása, ahová a környezetüket zavaró cégek kitelepülhetnek. A válaszból egyértelműen kiderül továbbá, hogy a panaszos a szakértői véleményben foglaltakat is megkérdőjelezte. 
A polgármesteri hivatal 2004. szeptember 22-én kelt, a Csongrád Megyei Közlekedési Felügyeletnek címzett levele szerint az önkormányzat - mint az érintett utak tulajdonosa, fenntartója és kezelője - az említett megegyezésen túl forgalomkorlátozást, az utak forgalmi rendjének megváltoztatását nem tartja indokoltnak. 
A település egészére vonatkozó szabályozási tervet 2005. januárjában fogadták el, ennek alapján rendelettel helyi építési szabályzatot is elfogadtak. Sor került egy ún. „ipari terület” kijelölésére is. Az önkormányzat szerint azonban a terület művelésből való kivonása, infrastruktúrával való ellátása, stb. még idő- és forrásigényes. 

A vizsgálat megállapításai

1. Az építési engedélyezési és a telepengedélyezési eljárás
Az Obtv. 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztos eljárásának feltétele, hogy a beadványt tevő a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Amennyiben az ügyben jogerős határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni (Obtv. 17. § (4) bekezdése). Az idézett rendelkezésekre tekintettel a tényállásban vázolt építési és telepengedélyezési engedélyek vizsgálatára nincs hatásköröm. 
A KH felhívására a jegyző 2004-ben ellenőrzést végzett, és megállapította, hogy telepengedélytől eltérő, illetve engedély nélküli tevékenységet nem folytatnak az érintett ingatlanokon. Mivel a vizsgálat során nem merült fel olyan adat, amely a jegyzőnek a telep működésével kapcsolatos megállapításait megkérdőjelezné, a tájékoztatást elfogadtam. (Az országgyűlési biztoshoz intézett beadványában a panaszos is kizárólag a zajt kifogásolta.) Eljárásomat ezért ebben a tekintetben lezártnak tekintem. 

2. A zajpanasz
A panaszos az önkormányzathoz címzett beadványaiban nem nyilatkozott egyértelműen arra vonatkozóan, hogy konkrétan milyen eljárás megindítását kívánja, le kell szögezni azonban, hogy ez nem is volt kötelessége. Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) 16. § (3) bekezdése szerint a kérelmeket tartalmuk szerint kell elbírálni. A hatóság eljárási kötelezettségét pedig az Áe. 4. § (1) bekezdése rögzíti, eszerint a közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. A kifejtettek értelmében amennyiben egy ügyben többfajta eljárás is lefolytatható, és a beadvány nem egyértelmű, a hatóság dönti el, hogy melyik eljárást folytatja le. 
Zajpanasz esetében a zaj- és rezgésvédelemről szóló a 12/1983. (V. 12.) MT rendelet szerint jár el az első fokú környezetvédelmi hatóság (a jegyző, illetve a környezetvédelmi felügyelőség). A zajkibocsátás akkor jogellenes közigazgatási szempontból, azaz érdemi intézkedést akkor lehet tenni, ha határérték-túllépést állapítanak meg. A zajszint-mérés tehát a tényállás egyik eleme, amelynek teljes körű tisztázása, feltárása az Áe. 26. § (1) bekezdése alapján az eljáró szerv kötelezettsége. Az Áe. 42. §-a értelmében a közigazgatási szerv a kérelmeket határozattal érdemben köteles elbírálni.
Amennyiben a panasz kifejezetten a telep működésével kapcsolatos, a jegyző a telepengedély alapján gyakorolható ipari és szolgáltató tevékenységekről, valamint a telepengedélyezési rendjéről szóló 80/1999. (VI.11.) Korm. rendelet (a továbbiakban: R.) alapján is eljárhat. A R. alkalmazásában csak a közvetlen szomszédok (a teleppel közös határvonalú, telekhatárú telkek tulajdonosai, használói, stb.) minősülnek ügyfélnek a telepengedélyezési eljárásban. Mindazonáltal ez nem jelenti azt, hogy a nem közvetlen szomszédok a telep működésével kapcsolatban panasszal ne léphetnének fel: ilyen esetben a Korm. rendelet  8. § szerint az eljáró hatóság kötelessége a bejelentésben foglaltak vizsgálata és a szükséges intézkedések megtétele. A jegyzői intézkedések kezdeményezői az államigazgatási eljárásban ügyfelek (Áe. 3. § (4) bekezdés), így a jegyző a törvény alapján köteles a megtett intézkedésekről szóló határozatát velük is közölni. A határozat tartalmi kellékeire, a jogorvoslati lehetőségre való felhívásra az Áe. rendelkezései az irányadók. (OBH 3375/2002. és OBH 1095/2001. sz. jelentések) 
A jogsérelem elbírálása ezen kívül a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvényben (a továbbiakban: Ptk.) előírt jogosultságok és kötelezettségek alapján is lehetséges. Korábbi jelentéseimhez (pl. 1377/1999. számú jelentés) hasonlóan jelen ügyben is hangsúlyozni szeretném a következőket.  
A Ptk. 188. §-a szerint, ha a birtokost birtoklásában zavarják, birtokvédelem illeti meg. Akit birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti a zavarás megszüntetését (Ptk. 191-192. §). A gyakorlat szerint a birtokháborítás megvalósulhat a határértéket el nem érő, de zavarónak minősülő magatartással is. A jegyző a birtokvédelem kérdésében határozatot hoz, melynek megváltoztatását a kézbesítésétől számított tizenöt napon belül bármelyik fél a bíróságtól kérheti. 
Felhívom továbbá a figyelmet a bíróságon előterjeszthető szomszédjogi igényre, valamint a tulajdonjog háborítatlanságát védő per megindításának lehetőségére. A Ptk. kimondja, hogy "tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné" (Ptk. 100.§), valamint hogy a "tulajdonos követelheti a jogellenes beavatkozás vagy behatás megszüntetését" (Ptk. 115. § (3) bekezdés). A szomszédjogi perben a sérelmet szenvedett szomszéd követelheti az ilyen cselekmény abbahagyását, ha pedig ismétléstől lehet tartani, a jövőre való eltiltást, továbbá az ilyen cselekményből eredő esetleges kárának megtérítését is. A szükségszerű és a szükségtelen zavarás közötti határvonalat „érdekösszemérés” alapján határozza meg a bíróság: amilyen mértékben szükségszerű a zavarás, olyan mértékben tűrési kötelezettséget jelent a szomszédnak, illetve amilyen mértékben szükségtelen, olyan mértékben korlátozza a tulajdonos használati jogát. Jelen ügyben is hangsúlyozni kívánom, hogy a szomszédság jogi fogalma tágabb, mint a köznapi értelme; a szomszédság határa jogilag addig terjed, ameddig maga a szükségtelen zavarás (lsd. pl. OBH 6221/2000. számú jelentés). A tulajdonjog háborítatlanságát védő perben a tulajdonos azt követelheti, hogy a háborító ezt a magatartását hagyja abba, követelheti továbbá, hogy a bíróság a jövőre nézve tiltsa el őt a háborítás ismétlésétől.
A rendelkezésemre álló iratok alapján nem állapítható meg egyértelműen, hogy jelen ügyben milyen eljárás indult. Egy ún. „egyeztető tárgyalást” tartottak, ennek keretében a jegyző és a polgármester megkísérelt közvetíteni az ellenérdekű felek között, és kompromisszum kötését szorgalmazták. Az ügy sajátosságai közé tartozik, hogy bár a telep által generált forgalom zaja határértéket meg nem meghaladó mértékű (ezt a később elkészült szakértői vélemény állapította meg), az mégis zavarja a környéken lakók nyugalmát. Hangsúlyozni kell ezen kívül, hogy a telep jogerős engedély alapján működik, és a teherforgalom elterelésére lényegében nincs mód. Hosszútávon ezért csak az jelenthet megoldást, ha az önkormányzat terveinek megfelelően ipari övezet jön létre, és a jelenleg a lakóházak közelében működő vállalkozások oda kiköltöznek. Rövidtávon pedig a felek megegyezése lehet a legcélravezetőbb. A kifejtettek miatt - álláspontom szerint - a közvetítési kísérlet feltétlenül üdvözlendő.
A tárgyalás jegyzőkönyvében nincs arra történő utalás, hogy a beadványozók panaszukat visszavonták volna, a felek egyértelműen egyezséget kötöttek. Ezért az eljárás az Áe. 38. § (2) bekezdése értelmében azzal zárult volna le, ha a jegyző jóváhagyó záradékkal látja el a jegyzőkönyvbe foglalt egyezséget, vagy külön határozatba foglalja azt. (Mindkét forma a közigazgatási szerv érdemi döntésének tekintendő, és azonos jogkövetkezményekkel bírnak, például az egyezség be nem tartása esetén végrehajtási eljárás lefolytatása kérhető.) Erre azonban nem került sor.
Ahogyan azt az Alkotmánybíróság is megállapította (72/1995. (XII. 15.) AB határozat), „a közigazgatásnak (…) alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon”. 
Megállapítom, hogy a jegyző az ügyben nem tett teljes mértékben eleget eljárási kötelezettségének. Hiába hangsúlyozta később a polgármester több alkalommal is, hogy az önkormányzat az egyezséget érvényesnek tekinti, a jegyző mulasztása elzárta (elzárja) a panaszosokat például attól, hogy az egyezség be nem tartása esetén végrehajtást kérjenek. 
A kifejtettek miatt a jegyző mulasztása nem egyszerű formai hiba, hanem lényegében az érdemi döntés elmulasztása, amelyet a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságként kell értékelnem. 
Álláspontom szerint a mulasztás az eltelt időre (az egyeztető tárgyalás 2003. június 12-én volt) és az azóta esetlegesen megváltozott körülményekre tekintettel ma már orvosolhatatlan. A panaszosok jogaikat adott esetben csak egy új eljárás keretében érvényesíthetik. Jelzem, hogy mivel a sérelmezett állapot több mint egy éve fennáll, birtokvédelmi kérelmet már csak a bíróságnál lehet előterjeszteni (Ptk. 191-192. §). 
A kifejtettekre tekintettel a konkrét ügyben kezdeményezéssel nem élek.
Az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján azonban felkérem Szegvár Önkormányzatának jegyzőjét, hogy a lakossági panaszbeadványokkal kapcsolatban a jövőben minden esetben a vonatkozó anyagi és eljárási jogszabályok - különösen az időközben hatályba lépett, a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény - rendelkezéseinek megfelelően járjon el. 

Budapest, 2006. február 17.

Lenkovics Barnabás sk.