Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 6370/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Fogarassy Edit

Az eljárás megindítása
A panaszos ügyvéd korábbi beadványában a Hajdú-Bihar Megyei Rendőr-főkapitányság, valamint a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Rendőr-főkapitányság fogdáján tapasztalt – a védelemhez való jog korlátozását eredményező – gyakorlatot sérelmezte.
Az OBH 3617/2004. számú ügyben megállapítottam, hogy a Hajdú-Bihar Megyei Rendőr-főkapitányság eljárása visszásságot okozott a védelemhez való joggal összefüggésben. Az országos rendőrfőkapitány intézkedett a téves gyakorlat megszüntetése érdekében.
Az országos rendőrfőkapitány arról is tájékoztatott, hogy a fogvatartott és a védője közti telefonhívást – az iratok között nyilvántartott telefonszámok valamelyikén – minden esetben a fogdaszemélyzet kezdeményezi, majd a kagylót a fogvatartottnak átadva a beszélgetést nem ellenőrzi. A nyilvántartás alapján azonban megállapítható volt, hogy a panaszos védence a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Rendőr-főkapitányság fogdájából egyetlen alkalommal sem kezdeményezett telefonbeszélgetést.
Az ügyvéd újabb beadványában ugyanakkor új tényeket adott elő a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Rendőr-főkapitányság fogdáján (a továbbiakban: fogda) kialakult gyakorlattal kapcsolatban. Az ügyben alkotmányos joggal összefüggő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jog
Védelemhez való jog (Alkotmány 57. § /3/ bek.)

Az ügy jogszabályi háttere
1998. évi XIX. törvény a büntetőeljárásról (Be.)
5. § (1) A terheltet megilleti a védelem joga. (3) A terhelt személyesen védekezhet, és a védelmét az eljárás bármely szakaszában védő is elláthatja. A bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság biztosítja, hogy az, akivel szemben a büntetőeljárást folytatják, az e törvényben meghatározott módon védekezhessék. (4) A védő eljárása az e törvényben meghatározott esetekben kötelező.
43. § (3) A fogva lévő terhelt jogosult arra, hogy a) a védőjével, és ha külföldi állampolgár, az államának konzuli képviselőjével a kapcsolatot felvegye, vele írásban és szóban ellenőrzés nélkül érintkezzék
46. § A büntetőeljárásban védő részvétele kötelező, ha a) a terheltet fogva tartják,
50. § (1) A védő köteles a) a terhelttel a kapcsolatot késedelem nélkül felvenni, b) a terhelt érdekében minden törvényes védekezési eszközt és módot kellő időben felhasználni, c) a terheltet a védekezés törvényes eszközeiről felvilágosítani, a jogairól tájékoztatni, d) a terheltet mentő, illetőleg a felelősségét enyhítő tények felderítését szorgalmazni.

19/1995. (XII. 13.) BM rendelet a rendőrségi fogdák rendjéről
3. § (4) A fogvatartott biztonsági felügyelet mellett, ellenőrzés nélkül tarthat kapcsolatot a) a védőjével, a fogvatartás alapjául szolgáló ügyben eljáró jogi képviselőjével,
6/B. § (1) A fogvatartott távbeszélő használatára a fogvatartást végrehajtó szerv lehetőségei szerint jogosult. A távbeszélő ellenőrzés mellett használható, az ellenőrzés tényéről a fogvatartottat tájékoztatni kell. (2) A fogvatartott a távbeszélőt a védőjével, a hazája Magyarországon akkreditált diplomáciai, konzuli képviselőjével - ennek hiányában olyan állam képviselőjével, amely érdekei képviseletét ellátja - és a fogvatartás alapjául szolgáló eljárást folytató szerv képviselője által meghatározott személyekkel történő kapcsolattartásra veheti igénybe. A beszélgetés csak a fogvatartást végrehajtó szerv által biztosított, a beszélgetés ellenőrzését technikailag lehetővé tévő készüléken, a fogvatartott költségén és - a 3. § (4) bekezdésében meghatározott kivétellel - a fogvatartást végrehajtó szerv hivatali idejében, a fogda napirendjében meghatározott időben, ellenőrzés mellett történhet.

A vizsgálat megállapításai:
A panaszos beadványában előadta, hogy védence ügyében a Karcagi Rendőrkapitányság időközben befejezte a nyomozást, és iratismertetést tartott. Az iratok között megtalálható volt a fogvatartott 2004. február 23-án írt kérelmi lapja, melyben kéri az előadóját, hogy engedélyezze az ügyvédjével való telefonbeszélgetést.
A kérelmi lap alján a következő megjegyzés olvasható: „A személyesen történő kapcsolatfelvétel a védővel engedélyezett, azonban a távbeszélőn történő érintkezés nem.” Az aláírás nem olvasható, de a Karcagi Rendőrkapitányság pecsétjével van ellátva.
A Karcagi Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztály Vizsgálati Alosztályának megbízott vezetője 2004. február 24-én kelt levélben a fogda parancsnokához fordult. Arról tájékoztatta a parancsnokot, hogy a fogvatartott kérelmét 2004. március 4-én tudják biztosítani az előadó személyes megjelenésével. „Az ügy előadójának személyes megjelenése szükséges annak tekintetében, hogy a fogvatartott távbeszélőn keresztül kivel veszi fel a kapcsolatot.” A fogvatartott természetesen a továbbiakban is felveheti a kapcsolatot a védőjével ellenőrzés nélkül. Az alosztályvezető kérte, hogy amennyiben a fogvatartott ezt követően élni kíván távbeszélőn keresztül a védőjével történő kapcsolatfelvétellel, az ügy előadóját erről tájékoztassák.
Az országos rendőrfőkapitány ugyanakkor 2004. július 26-án kelt tájékoztatásában ettől eltérő gyakorlatról számolt be.
Az 1998. évi XIX. törvény (Be.) 43. § (3) bek. értelmében a fogva tartott terhelt jogosult arra, hogy a védőjével szóban és írásban ellenőrzés nélkül érintkezzen. A szóbeli kapcsolattartás módjai – személyes, ill. telefonos kommunikáció – között jogszerűen nem tehető különbség. Annak ellenőrzéséhez pedig, hogy a fogvatartott valóban a védőjével veszi fel a kapcsolatot telefonon, nincs szükség az előadó személyes jelenlétére. Ahogy azt az országos rendőrfőkapitány kifejtette, a fogdaszemélyzet is végre tudja hajtani ezt a technikai ellenőrzést azáltal, hogy a telefonbeszélgetést a személyzet kezdeményezi.
Mindezekre tekintettel vizsgálatom során megállapítottam, hogy a Karcagi Rendőrkapitányság eljárása súlyos visszásságot okozott a védelemhez való joggal összefüggésben. A hasonló jogsértések jövőbeni elkerülése érdekében – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 20. § (1) bek. alapján – ajánlást teszek az országos rendőrfőkapitánynak, hogy országosan intézkedjen, hogy a rendőrségi fogdán fogva tartottak védelemhez való joga ne szenvedjen semmilyen korlátozást.

Budapest, 2005. június 22. 

Takács Albert sk.