Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 5929/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

Az eljárás megindítása
A panaszos hivatalomhoz 2004 novemberében benyújtott beadványában előadta, hogy 1986. január 19-én született tartósan beteg, szellemileg is visszamaradt fiát egyedül neveli, a gyermektartásdíjat az állam előlegezi meg számára. A panaszos maga is beteg, leszázalékolták. A panaszos és fia nehéz anyagi körülmények között élnek, gyermeke állapota miatt sokszor az anya nem tud a szükséges gyógykezelésre elmenni.
A panaszos sérelmezte, hogy a bíróság 3. Pf. 20589/2002. számú ítélete alapján a gyámhivatal csak az ítélet után másfél év múlva előlegezte meg a gyermektartásdíjat, továbbá azt is, hogy 2003 novemberében benyújtott kérelméről – melyben gyermeke átmeneti nevelésbe vételét kérte – csak 2004 februárjában hoztak határozatot. 
A beadványban foglaltakkal kapcsolatban alkotmányos jogok sérelmének gyanúja merült fel, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 
Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatala Egészségügyi, Családvédelmi és Foglalkoztatáspolitikai Főosztály Gyámügyi Osztálya (a továbbiakban: gyámhatóság) vezetőjétől az ügyben keletkezett dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem.

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.) (Hatályos: 2004. 04. 30-ig)
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
22. § (1) Azt, akinek személyes meghallgatása az eljárás során szükséges, a közigazgatási szerv arra kötelezheti, hogy előtte vagy a megjelölt helyen jelenjen meg; erre a közigazgatási szerv határnapot vagy határidőt jelöl meg. Az ügyfél nem kötelezhető megjelenésre az általa kezdeményezett eljárásban.
25. § Ha az ügyfél a 22. § (1) bekezdése alapján nem idézhető, vagy a közigazgatási szerv az ügyfél megidézését nem tartja szükségesnek, köteles az ügyfelet a tanú és a szakértő meghallgatásáról, a szemléről és a tárgyalásról azzal a tájékoztatással értesíteni, hogy a meghallgatáson (szemlén, tárgyaláson) részt vehet, de megjelenése nem kötelező.

1997. évi XXXI. tv. a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
68. § (1) Ha a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
72. § (1) Ha a gyermek felügyelet nélkül marad vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete vagy önmaga súlyosan veszélyezteti, és emiatt azonnali elhelyezése szükséges, a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal, valamint a határőrség, a rendőrség, az ügyészség, a bíróság, a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoksága (a továbbiakban: beutaló szerv) a gyermeket ideiglenesen a) a nevelésére alkalmas, azt vállaló különélő szülőnél, más hozzátartozónál, illetve személynél, vagy ha erre nincs lehetőség, b) a legközelebbi ideiglenes gondozási feladatokat is ellátó nevelőszülőnél, vagy ha erre nincs lehetőség, gyermekotthonban vagy más bentlakásos intézményben helyezi el, és erről haladéktalanul értesíti az illetékes gyámhivatalt.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai
I. A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Bíróság 3. Pf. 20589/2002/4. számú, 2002. május 28-án kelt ítéletével felemelte a panaszos gyermeke részére megállapított tartásdíjat. 
A panaszos a gyámhatóságnál 2002. október 22-én iktatott beadványában kérte a gyermektartásdíj megelőlegezését. A hatóság a kérelem iktatását követően megkezdte eljárási cselekményeit – felkutatta az apa lakcímét, tájékoztatást kért az önálló bírósági végrehajtótól, a bíróságtól, a gyermek anyakönyvi kivonatát bekérte stb. –, de döntést nem hozott 
A panaszos 2003. június 2-án a Borsod-Abaúj–Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának (a továbbiakban: megyei gyámhivatal) vezetőjénél sérelmezte az első fokon eljáró hatóság elhúzódó eljárását. 
A megyei gyámhivatal 2003. június 18-án kelt levelében a gyámhatóságot döntéshozatalra utasította. 
A gyámhatóság Gyü. 731.071-6/2003. számú, 2003. június 25-én kelt határozatával a panaszos kérelmét elutasította.
A panaszos a határozatot megfellebbezte. A megyei gyámhivatal az elsőfokú határozatot megváltoztatta, 51.866-6/2003. számú, 2003. szeptember 2-án kelt határozatával a panaszos részére 2002 október 22-től 2005. június 30-áig a gyermektartásdíjat megelőlegezte. 
Az Obtv. 17. § (4) bekezdése alapján a panaszos a jogerős határozat közlésétől számított egy éven belül kérheti segítségemet, ezért – az időmúlásra figyelemmel – a panaszos gyermektartásdíj megelőlegezése tárgyában indított eljárás vizsgálatát mellőznöm kellett.

II. A gyermek elhelyezése tárgyában indított gyámügyi eljárással kapcsolatban a következőket állapítottam meg: A panaszos 2003. július 2-án a megyei gyámhivatalnál felvett jegyzőkönyvben – saját betegségére hivatkozva – kérte, hogy fiát a gyámhatóság helyezze el ideiglenes hatállyal az édesapjánál, majd indítson pert a gyermekelhelyezés megváltoztatása tárgyában. A panaszos közölte, hogy a gyermek apja – tudomása szerint – a főváros XIV. kerületében tartózkodik, megadta az általa ismert lakcímet is. A megyei gyámhivatal a panaszost tájékoztatta illetékessége hiányáról, és a beadványt még aznap áttette a jegyzői hatáskörben eljáró gyámhatósághoz. 
A gyámhatóság 2003. július 22-én az apa tartózkodási helye szerint illetékes gyámhatóságot felkérte arra, nyilatkoztassák a férfit, hogy hajlandó-e a gyermeke nevelését vállalni.
A XIV. kerületi társhatóság a megadott lakcímen környezettanulmányt készített. A megadott cím a MÁV tulajdonában álló terület, ahol az emberek vagonokban élnek. Az ott élők tájékoztatása szerint a gyermek apja onnan több mint két hónapja ismeretlen helyre költözött. A XIV. kerületben a férfinak soha nem volt állandó bejelentett lakcíme. 
A társhatóság válaszlevele 2003. augusztus 15-én érkezett a gyámhatósághoz. 
A gyámhatóság a panaszost 2003. szeptember 17-én október 3-ára a gyermeke védelembe vétele ügyében idézte. A panaszos az idézésen nem jelent meg, a gyámhatóság október 31-ére ismét idézte. A panaszos jelezte, hogy csak november 5-én tud megjelenni a gyámhatóságnál.
Időközben a gyámhatóság tudomására jutott, hogy a gyermek apja Tiszalúcon él, ezért az apa nyilatkoztatására 2003. október 15-én kelt levelében felkérte a település jegyzőjét. Az apa október 29-én nyilatkozott arról, hogy anyagi és lakáskörülményei miatt még ideiglenesen sem tudja gyermekét magához venni.
Az apával felvett jegyzőkönyvet és a környezettanulmányt a jegyző postázta, az 2003. november 3-án érkezett a gyámhatósághoz
Az ügyintéző a 2003. november 5-én felvett jegyzőkönyv tanúsága szerint a panaszost tájékoztatta arról, hogy a gyermeket édesapja nem tudja magához venni, továbbá arról is, hogy ha a panaszosnak kórházba kell mennie, úgy fia ideiglenesen elhelyezhető a Gyermekek Átmeneti Otthonában. A panaszos a tájékoztatást megértett, ígérte, ha szükséges lesz, a felajánlott segítséget igénybe fogja venni.
A gyámhatóság a fentiek alapján Gyü: 340.204/2004. számú, 2004. február 19-én kelt határozatával a gyermek védelembe vételi eljárását megszüntette. A panaszos a határozatot megfellebbezte. 
A megyei gyámhivatal 50.224-2/2004. számú, 2004. június 2-án kelt határozatával az első fokú határozatot megváltoztatta: tekintettel arra, hogy az eljárás nem a gyermek védelembe vétele, hanem ideiglenes hatályú elhelyezése tárgyában indult, a másodfokú határozat ez utóbbi eljárást szüntette meg.  
Megállapítottam, hogy a gyámhatóság a panaszos kérelmének iktatása után megkezdte eljárási cselekményeit. A gyermek apja a panaszos által ismert lakcímen nem volt található. A gyámhatóság az apa életvitelszerű tartózkodási helyének ismeretében beszerezte a férfi nyilatkozatát. 
Az apa nyilatkozata – tekintettel arra, hogy tényleges tartózkodási helyét fel kellett kutatni – az Áe. szerinti határidőben nem volt beszerezhető, ennek ellenére a gyámhatóság vezetője az elintézési határidő meghosszabbításáról nem rendelkezett. 
A gyámhatóság a panaszost az általa kezdeményezett, a gyermeke ideiglenes hatályú elhelyezésére irányuló kérelmét tévesen értelmezve védelembe vételi eljárást folytatott le, a panaszost értesítés helyett idézte. 
2003. november 3-án már ismert volt a gyámhatóság előtt, hogy a gyermek nevelését az apa nem akarja és nem is tudja vállalni, erről november 5-én jegyzőkönyvben tájékoztatta a panaszost. A kérelem elutasításáról azonban csak 2004 februárjában – az eljárás megindulását követő mintegy hat hónap múlva – hozott határozatot. A panaszos fia ekkor már elmúlt 18 éves, a gyámhatóság már sem ideiglenes hatályú elhelyezéséről, sem védelembe vételéről nem dönthetett. A megyei gyámhivatal megállapította, hogy a gyámhatóság – tévesen – az ideiglenes hatályú elhelyezés helyett védelembe vételi eljárást folytatott le, döntést arról hozott.
Megállapítottam, hogy a gyámhatóság a jogszabályok téves értelmezésével és alkalmazásával, továbbá a késedelmes határozathozatallal a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság, ezen belül a tisztességes eljárás követelményével összefüggésben visszásságot okozott.
A jogsértés jövőbeli elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésben kapott felhatalmazásom alapján Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal jegyzőjénél kezdeményezem:
– a jövőben az ügyfelek kérelmeiről a vonatkozó jogszabályok helyes értelmezésével, az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvényben meghatározott elintézési határidőben döntsön, indokolt esetben az ügyintézési határidőt hosszabbítsa meg, arról az ügyfelet értesítse.
Megállapítottam azt is, hogy a megyei gyámhivatal a másodfokú eljárásban indokolatlanul, jelentősen túllépte a rendelkezésére álló ügyintézési határidőt.
A megyei gyámhivatal indokolatlanul elhúzódó eljárása ugyancsak a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság, ezen belül a tisztességes eljárás követelményével összefüggésben okozott visszásságot, ezért a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetőjénél kezdeményezem:
– a jövőben – annak garanciális jelentősége miatt – fokozottan ügyeljen az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szerinti határidők betartására.

Budapest, 2005. június 27.

Takács Albert sk.