Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 5821/2004. sz. ügyben

Előadó: Andrásné dr. Bognár Ildikó
Az eljárás megindulása
A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a Budaörsön lévő lakóingatlana és a Szolnokon lévő üdülőingatlana után egyaránt köteles hulladékszállítási díjat fizetni. Sérelmezte továbbá, hogy a Budaörs Város Önkormányzat Képviselő-testület települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatásról szóló 52/2004. (IX. 15.) rendelete alapján a lakótelepi ingatlanok esetében átalánydíjat kell fizetni, így más – nem lakótelepi – lakosok is idehordják a szemetet, ami megkérdőjelezi az igazságos teherelosztást. Panaszos Budaörsön rendelkezik lakóház ingatlannal, míg Szolnokon üdülőingatlannal. 
Az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye megsértésének gyanúja miatt rendeltem el vizsgálatot, melynek során megkerestem Budaörs Város és Szolnok Megyei Jogú Város jegyzőjét és tájékoztatást, valamint a vonatkozó iratok megküldését kértem. Ezen kívül Budaörs területén a szemétszállítást végző szolgáltatótól rövid úton – telefonon – tájékozódtam a díjfizetés módjáról.

A megállapított tényállás
Budaörs város jegyzőjének tájékoztatása szerint Budaörs területén a hulladékszállítással kapcsolatos közszolgáltatás rendjét valóban a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatásról szóló 52/2004. (IX. 15.) rendelet szabályozza. Tekintettel arra, hogy a nyaraló tulajdonosok a kora tavaszi, a nyári és a kora őszi időszakban tartózkodnak ingatlanjukon, a rendelet 10. § (1) bekezdése tartalmazza, hogy „legkésőbb minden év március 1. napjáig az üdülőingatlan tulajdonosa írásban kérheti a szolgáltatótól, hogy a hulladékkal kapcsolatos kötelező közszolgáltatást csak április 1. és október 31. napja között vehesse igénybe”. A 10. § (2) bekezdése szerint „a tulajdonos legalább 30 nappal a kívánt időpont előtt írásban kérheti a szolgáltatótól a háztartási hulladékkal kapcsolatos kötelező közszolgáltatás szünetelését távolléte idejére, ha legalább 90 napig  megszakítás nélkül nem tartózkodik ingatlanán és az ingatlant más sem használja”. A rendelet tehát lehetőséget nyújt arra, hogy meghatározott feltételek mellett az ingatlannal rendelkező tulajdonosok mentesüljenek a hulladékszállítási díj alól.
Szolnok Megyei Jogú Város jegyzője arról tájékoztatott, hogy alapvető gondot jelent és behatárolja a lehetőségeiket, hogy az üdülő területen a hulladék jellege, valamint az utak állaga csak a közterületen elhelyezett konténer alkalmazását teszi lehetővé, így az önkormányzat rendelete szerinti hulladékszállítási díjszabás, mint jogszabályban szabályozott kezelési díj kivetésére volt lehetőség. Ez a díjszabás a jelen helyzetben megfelelőnek mondható, mert az üdülőingatlanokon való tartózkodás idényjellegű, illetve az ingatlanok használata egyenetlen. Ezen díjszabás hátránya viszont, hogy a hulladékkezeléssel összefüggő költségek csak ingatlantulajdononként oszthatók fel, mert nincs más követhető, illetve ellenőrizhető mód.

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

Az ügy jogszabályi háttere

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
201. § (1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért – ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik – ellenszolgáltatás jár. (2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné, a szerződés megkötésének időpontjában feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja.

1987. évi XI. törvény a jogalkotásról
18. § (2) A jogszabályokat a magyar nyelv szabályainak megfelelően, világosan és közérthetően kell megszövegezni.

2000. évi XLIII. törvény a hulladékgazdálkodásról (továbbiakban: Hgt.)
20. § (1) Az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója (a továbbiakban együtt: ingatlantulajdonos) köteles az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló (közműpótló) létesítmények, berendezések ürítéséből származó, illetve közüzemi csatornahálózatba vagy más módon befogadóba vagy szennyvíztisztítóba nem vezetett települési folyékony hulladékot, valamint a települési szilárd hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadni.
20. § (3) Az ingatlantulajdonos a települési hulladék egyes összetevőit (pl. a veszélyes hulladékokat) az önkormányzat rendeletében előírtaknak megfelelően köteles elkülönítetten, a környezet veszélyeztetését kizáró módon gyűjteni; a meghatározott begyűjtőhelyre vinni vagy a begyűjtésre feljogosított hulladékkezelőnek átadni, illetőleg a 12. § (2) – (3) bekezdés szerint eljárni.
21. § (1) A települési önkormányzat kötelezően ellátandó közszolgáltatásként az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgáltatást (a továbbiakban: közszolgáltatás) szervez, és tart fenn.
23. § A települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg: a) a helyi közszolgáltatás tartalmát, a közszolgáltatással ellátott terület határait; b) közszolgáltató megnevezését, illetőleg annak a működési területnek a határait, amelyen belül a közszolgáltató a közszolgáltatást rendszeresen köteles ellátni; c) a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit - beleértve az egyes ingatlanfajtákra vonatkozó speciális szabályokat -, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit; d) a közszolgáltatás keretében kötött szerződés létrejöttének módját, valamint a közszolgáltatás igénybevételének - jogszabályban nem rendezett - módját és feltételeit; e) a közszolgáltatással összefüggő - jogszabályban nem rendezett - települési önkormányzati feladat- és hatáskört; f) az elvégzett szolgáltatás alapján az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét.
25. § (1) A közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan, a) a közszolgáltatás jellegét, b) a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét, c) a közszolgáltatást működtető szolgáltató hatékony működéséhez szükséges folyamatos ráfordításaihoz és a működés fejleszthető fenntartásához szükséges költségeket - beleértve a szolgáltatás megkezdését megelőzően felmerülő, a szolgáltatás ellátásához szükséges beruházások költségeit -, külön-külön meghatározva a szállítás és begyűjtés, illetve az ártalmatlanítás költségeit; utóbbi esetben a díjat, a kezelő létesítmény bezárását és lerakó esetén a bezárást követő utógondozás és harminc évig történő monitorozás költségeit külön jogszabályban meghatározott módon figyelembe véve kell meghatározni. (2) Az üdülőingatlan tulajdonosok esetében a közszolgáltatás díját, az (1) bekezdésben foglaltak figyelembevételével, tekintettel a település jellegére, az állandó lakóingatlan tulajdonosára meghatározott díjjal arányosan kell megállapítani.

242/2000. (XII. 23.) Korm. rendelet a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól (továbbiakban: Korm. rendelet)
2. § (3) A települési hulladék kezelésére irányuló közszolgáltatás díjmegállapításának ki kell terjednie a közszolgáltatás teljesítésének gyakoriságára és módjára, a teljesítés helyének, a díjfizetési feltételeknek és módoknak a megállapítására.
3. § (1) A települési hulladék kezelésének díját az önkormányzat a következő díjfizetési időszakra állapítja meg. A díjfizetési időszakot - amely legalább egy év - és annak kezdetét az önkormányzat rendeletében határozza meg.
5. § A települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a jogszabályok rendelkezései szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett.
6. § (1) A közszolgáltatás díját úgy kell meghatározni, hogy a) a tartós működéshez szükséges nyereség fedezetének, illetve az indokolt költségek és ráfordítások megtérülésének biztosítására alkalmas legyen és b) ösztönözzön a közszolgáltatás biztonságos és legkisebb költségű ellátására, a közszolgáltató kapacitásának hatékony kihasználására, valamint a hulladékkeletkezés csökkentésére és a hatékony hulladékgazdálkodásra. (2) Indokolt költségnek és ráfordításnak minősül különösen a hulladékbegyűjtés, -szállítás és -ártalmatlanítás gyakorlásához szükséges, a hulladékártalmatlanító létesítmények, illetve a leeresztő helynek a közszolgáltatással kapcsolatos üzemeltetési és karbantartási költségei és ráfordításai, a környezetvédelmi kiadások és ráfordítások, valamint a közszolgáltatás körében működtetett létesítmények utógondozásának és monitorozásának a díjfizetési időszakra vetített költsége.
7. § (1) A közszolgáltatási díj megállapítása az általános forgalmi adó nélkül számított egységnyi díjtételek meghatározásával történik. Az egységnyi díjtételt a 6. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott indokolt költségek, ráfordítások és a 6. § (3) bekezdése szerinti nyereség összege és a várható szolgáltatási mennyiség hányadosaként kell megállapítani. Települési szilárd hulladék esetében a várható szolgáltatási mennyiség a településen szolgáltatást igénybe vevők számának és a fajlagos hulladékmennyiségnek a szorzata. A fajlagos hulladékmennyiség meghatározása a díjkalkuláció része, amelyet az előző évi tényleges szolgáltatási mennyiség alapján kell számítani.  (2) a) Az egységnyi díjtétel a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén a gyűjtőedényzet egyszeri ürítési díja, illetve az elszállításra átvett hulladék tömeg vagy térfogat szerint meghatározott díja; (6) a.) A fizetendő közszolgáltatási díj a települési szilárd hulladék esetében az egységnyi díjtétel és az ürítések  mennyiségének, illetve gyakoriságának a szorzata. 
8. § (4) A közszolgáltatási díjat a közszolgáltatás igénybevevője számla ellenében, meghatározott időszakonként, utólag köteles megfizetni. (…)(5) Nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, feltéve, hogy a közszolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állását igazolja.
9. § (1) Az önkormányzat rendeletében meghatározza a közszolgáltatási díjat és a díjalkalmazás feltételeit.

Budaörs Város Önkormányzat Képviselő-testületének 52/2004. (IX. 15.) rendelete a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatásról (Budaörs Város Rendelete)

Szolnok Megyei Jogú Város Önkormányzat Képviselő-testületének 29/2002. (XII. 23.) KR. sz. rendelete a köztisztasággal, a települési szilárd és folyékony hulladékkal kapcsolatos hulladékkezelési helyi közszolgáltatásokról, a szervezett köztisztasági közszolgáltatás kötelező igénybevételéről, valamint a közterületek tisztántartásáról (Szolnok Megyei Jogú Város Rendelete)

A vizsgálat megállapításai
A Hgt. 20. és 21. §-a szerint az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója (a továbbiakban tulajdonos) köteles az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló (közműpótló) létesítmények, berendezések ürítéséből származó, illetve közüzemi csatornahálózatba vagy más módon befogadóba vagy szennyvíztisztítóba nem vezetett települési folyékony hulladékot, valamint a települési szilárd hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadni. A települési önkormányzat kötelezően ellátandó közszolgáltatásként az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgáltatást szervez, és tart fenn. A 23. §-a szerint a települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg az elvégzett szolgáltatás alapján az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget…. A Korm. rendelet 5. §-a alapján a települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a jogszabályok rendelkezései szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett. A 8. § (5) bekezdése szerint nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, ha a közszolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állását igazolja. Ezzel összhangban Budaörs Város Rendelete kimondja, hogy az ingatlan tulajdonos köteles az ingatlanán keletkező települési szilárd hulladék kezelésére az önkormányzat által szervezett közszolgáltatást igénybe venni, illetve a hulladékot a begyűjtésre e rendeletben feljogosított szolgáltatónak átadni és a közszolgáltatási díjat megfizetni /7 § (1) bek. b)/, továbbá Szolnok Megyei Jogú Város Rendelete szerint nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, feltéve, hogy a Szolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állását igazolja /15. § (6)/.
A Hgt. 25. § (2) bekezdése szabályozza továbbá, hogy az üdülőingatlan tulajdonosok esetében a közszolgáltatás díját, az (1) bekezdésben foglaltak figyelembevételével, tekintettel a település jellegére, az állandó lakóingatlan tulajdonosára meghatározott díjjal arányosan kell megállapítani.
Összességében a vonatkozó jogszabályok szerint a díjfizetési kötelezettség alól nem mentesülhet az, aki a kötelező közszolgáltatást nem veszi igénybe. A jogalkotónak a jogszabályokkal egyértelműen az volt a célja, hogy azokon a településeken, ahol biztosított a hulladék elszállítása, a tulajdonosok kötelezően megfizessék a közszolgáltatás díját. A törvény mindössze azt teszi kötelezővé, hogy az üdülőingatlanok esetében a díjmeghatározás az állandó lakosokat érintő díjmegállapítással arányban legyen.
Fentiekre tekintettel nem okoz alkotmányos joggal összefüggő visszásságot az, hogy az állandó lakóhelyként szolgáló lakóház ingatlan és az üdülőingatlan után egyaránt hulladékszállítási díjat kell fizetni.
A Hgt. 23. § f) bekezdése továbbá lehetővé teszi, hogy a települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletében a hulladékszállítási díjfizetéssel kapcsolatosan mentességek, kedvezmények eseteit állapítsa meg. Ezzel a lehetőséggel mind a Budaörs Város, mind a Szolnok Megyei Jogú Város Önkormányzat Képviselő-testülete élt.
Budaörs Város Önkormányzata vonatkozó rendeletének 10. §-a szabályozza a szolgáltatás szünetelését, mely szerint az üdülőingatlan tulajdonosa legkésőbb minden év március 1. napjáig írásban kérheti a szolgáltatótól, hogy a hulladékkal kapcsolatos kötelező közszolgáltatást csak április 1. és október 31. napja között vehesse igénybe.
A tulajdonos legalább 30 nappal a kívánt időpont előtt írásban kérheti a szolgáltatótól a háztartási hulladékkal kapcsolatos kötelező közszolgáltatás szünetelését távolléte idejére, ha legalább 90 napig megszakítás nélkül nem tartózkodik ingatlanán és az ingatlant más sem használja.
Szolnok Megyei Jogú Város Önkormányzata vonatkozó rendeletének 16. § (2) bekezdése szerint amennyiben az ingatlantulajdonos – közös gyűjtőtartály használata esetén valamennyi tulajdonos – legalább 5 nappal a Szolgáltatónál írásban bejelenti, hogy megszakítás nélkül legalább egy hónapig nem tartózkodik ingatlanán és az ingatlant más sem használja, a háztartási hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás távolléte idejére szünetel.
Az Alkotmánybíróság már számos döntésében, elvi jelleggel a 61/1992. (XI. 20.) AB határozatban felhívta a figyelmet arra, hogy a "mentességek és kedvezmények meghatározásánál a jogalkotót széles körű mérlegelési jog illeti meg". Azaz az önkormányzatok a mentességek, kedvezmények meghatározásakor maguk döntenek, ahogyan azt Budaörs Város és Szolnok Megyei Jogú Város önkormányzata is tette.
A továbbiakban áttekintettem mindkét önkormányzat vonatkozó rendeletét.
Budaörs Város Önkormányzata rendeletének 5. § (4) bekezdése szabályozza a díj fizetési módját, mely szerint a közszolgáltatási díjat a szolgáltató havonta számlázza ki, a tulajdonos a díjat a szolgáltató értesítésében foglaltak szerint köteles fizetni.
A szolgáltatótól kapott tájékoztatás szerint a tulajdonosok havonta kapják a díjfizetésre szóló csekkeket (melyeken ugyan fizetési határidőt megjelölnek), de elfogadott gyakorlat, hogy  minden negyedév végén fizetik be a negyedéves díjat a lakosok.
Fentiek alapján a rendelet nem rendelkezik a díjfizetés rendjéről, arra a szolgáltató részéről alakult ki egy gyakorlat. A hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény 23. § f) pontja kimondja, hogy „a települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg az elvégzett szolgáltatás alapján az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét”.
A települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000. (XII. 23.) kormányrendelet szerint „a települési hulladék kezelésére irányuló közszolgáltatás díjmegállapításának ki kell terjednie a közszolgáltatás teljesítésének gyakoriságára és módjára, a teljesítés helyének, a díjfizetési feltételeknek és módoknak a megállapítására” (2. § (3). bekezdés), továbbá a „közszolgáltatási díjat a közszolgáltatás igénybe vevője – a teljesített közszolgáltatás alapján, számla ellenében – meghatározott időszakonként utólag köteles megfizetni…” (8. § (4) bekezdés).
Mindezek alapján megállapítom, hogy Budaörs Város önkormányzatának 52/2004. (IX. 15.) számú rendelete visszásságot okoz a jogbiztonság követelményével összefüggésben, mivel a jogszabályokban előírtak ellenére nem rendelkezik a közszolgáltatási díj megfizetésének a rendjéről.
Az önkormányzati rendelet melléklete határozza meg a települési szilárd hulladék gyűjtésének, szállításának és ártalmatlanításának díját. A lakótelepi övezetben a kihelyezett edények heti háromszori ürítésével 799 Ft + 15 % ÁFA = 919 Ft/lakás/hó.
Fenti szabályozás (mely kizárólag a lakótelepi övezetben élőkre vonatkozik) nem felel meg az arányosság követelményeinek. A rendelet ugyanis azáltal, hogy a lakótelepi övezetben élők esetében kizárólag lakásonként 919 Ft/hó díjfizetési kötelezettséget határozott meg, figyelmen kívül hagyja a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hgt.), valamint a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000. (XII. 23.) kormányrendelet (a továbbiakban: kormányrendelet) előírásait. Mind a két említett jogszabály ugyanis komoly súlyt fektet arra a követelményre, hogy a rendeletekben megállapított hulladékszállítási díj a Polgári Törvénykönyvben kimondott szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányossága elvének megfeleljen. A Hgt. kimondja, hogy a közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan, a kezelt hulladék mennyisége és minősége figyelembevételével kell megállapítani (25. § (1) b)). A kormányrendelet szerint pedig a közszolgáltatási díj megállapítása egységnyi díjtételek meghatározásával történik, mely az elszállításra átvett hulladék tömeg vagy térfogat szerint meghatározott díja /7. § (2) a)/.
Az Alkotmánybíróság a hulladékgazdálkodást érintő határozataiban sokat foglalkozik az elszállított szemét és az azért megállapított díj arányosságával. Így az 52/1998. (XI. 27.) AB határozatban kimondta, hogy az "igazi arányosságot az olyan tartalmú rendelkezés valósíthatja meg, amely a díjtétel megállapítását az elszállított szemét mennyiségéhez igazítja". 
A 26/1997. (IV. 25.) AB határozatában hangsúlyozta, hogy "az önkormányzati rendeletalkotással szemben lényeges követelményként fogalmazható meg - más tényezők mellett -, hogy a közszolgáltatás díja az átalányjellegtől a ténylegesen ellátott szolgáltatás értékéhez közelítsen. (ABH 1997. 482, 486.) Az önkormányzatoknak a rendeletalkotás során ezt az elvet figyelembe kell venniük. A képviselő-testületek a szemétszállítási díj meghatározására irányuló szabályozás megalkotásakor kötelesek a szolgáltatási díj összegét a tényleges szemétkibocsátáshoz és az elszállított szemét mennyiségéhez kötni. Ez a kötelezettség közvetlenül a Ptk. 201. §-ából (szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányosságának elve) vezethető le".
Az 54/1998. (XI. 27.) AB határozat pedig elvi jelleggel hívta fel a figyelmet a következőkre: "A szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének tiszteletben tartása olyan alapvető követelmény az önkormányzatokkal szemben, amelyet a szemétszállítási díj meghatározására irányuló rendeletalkotásuk során maradéktalanul érvényesíteniük kell. ... A jóhiszeműség és a tisztesség elvének való megfelelés Ptk.-beli szabálya erősíti azt az önkormányzatokkal szembeni követelményt, hogy amikor a szemétszállítási díj meghatározása során a díj összegét nem a tényleges szemétkibocsátáshoz és az elszállított szemét mennyiségéhez, hanem más mutatókhoz (pl. lakásban élő személyek száma, lakóegységek és más helyiségek száma, kiürített tartóedények száma, űrmérete stb.) kötik, fokozottan törekedjenek a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósítására." (ABH 1998. 492, 494, 495.)
További lépésként kimondta az Alkotmánybíróság, hogy a "közületi díjmegállapítás (szemétszállításra használt edénytérfogat + gyűjtési gyakoriság) már alkalmas a szemét ténylegesen elszállított és ártalmatlanításra kerülő munkamennyiség, mint szolgáltatás, és az ehhez kapcsolódó díj, mint ellenszolgáltatás arányosságának megállapítására. A közületi szemétszállítási és ártalmatlanítási szolgáltatás díjfizetési kötelezettségének meghatározása, vagyis a szerződött űrtartalmú szeméttároló edénynek a gyűjtési gyakoriságon alapuló szolgáltatási díja okkal vélelmezhetően a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás tényleges egyenértékűségének érvényesüléséhez vezet. (...) Mivel a tárolóedények űrtartalma és a szemétszállítás gyakorisága a kibocsátott szemét tényleges mennyiségét tükröző normaszámítási mód, az erre alapított szolgáltatási díj megállapítás tehát a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás arányosságát tükrözi" (48/2000. (XII. 18.) AB határozat
Tekintettel arra, hogy Budaörs Város önkormányzatának 52/2004. (IX. 15.) számú rendelete a lakótelepi övezetre vonatkozó hulladékszállítási díj meghatározása körében a magasabb szintű jogszabályokban megfogalmazott arányossági követelményeknek nem felel meg, az önkormányzat a jogállamiság és az abból következő jogbiztonság követelményével, valamint az Alkotmány 44/A. §-ának (2) bekezdésében (a helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal) deklaráltakkal összefüggésben visszásságot okozott.
A vizsgálat során Budaörs Város rendelete és a jegyző tájékoztatása alapján nem lehetett megállapítani, hogy „nem lakótelepi” lakosok is a társasházak konténereibe helyeznék el a szemeteiket, az ombudsmannak pedig arra nincs lehetősége, hogy bizonyítási eljárást folytasson. Erre vonatkozó intézkedésre a közterület felügyelő, az önkormányzat, vagy a szolgáltatást végző társaság jogosult.
Szolnok Megyei Jogú Város Önkormányzata rendeletének 8. § (1) bekezdése alapján a „családi házaknál lakásonként kötelezően 240 literes, többlakásos épületek esetén kötelezően 1100 literes edény alkalmazandó. Ettől eltérő méretű edény csak abban az esetben használható, ha az 1100 literes konténer elhelyezése műszakilag bizonyítottan nem megoldható, a polgármester a 240 literes edények használatához hozzájárul és a többlakásos épület lakóközössége veszi azokat igénybe, az 1100 literes edényre vonatkozó fajlagos díjazás alkalmazásával.” 
A 29/2002. (XII. 23.) önkormányzati rendelet 1. és 2. sz. melléklete rendelkezik az alkalmazott edényzet méretéről, valamint a szolgáltatási díjakról. A gyűjtőedényzetek mérete: 240 (családi házaknál), 1100 (többlakásos épületeknél), 2500, 3000, 4200, 5000 liter, valamint (csak üdülőterületen) 10.000 és 15.000 liter.
Lakossági egyéni ürítési díj 240 literes edény ürítése esetén: 201 Ft/ürítés, 1100 literes edény ürítése esetén: 2.197 Ft/ürítés, társasházaknál 240 literes edényzet ürítése 480 Ft/ürítés.
A társasházaknál a minimálisan naponta figyelembe veendő hulladékmennyiség 4,5 l/fő/nap. /Szolnok MJV. Rendelet 8§. (3)/ A többlakásos épületeknél minimális edényméret és a darabszám meghatározásánál mindaddig 3 főt kell lakásonként figyelembe venni, amíg a szolgáltatás igénybevevője a szolgáltató felé ettől eltérőt nem bizonyít. /Szolnok MJV. Rendelet 8§. (1)/
Tehát az önkormányzati rendelet a családi házas ingatlanoknál kizárólag csak 240 literes gyűjtőedényekre alapítja a díj megfizetését, vagyis nem biztosítja a kevesebb hulladék elszállítását igénylő lakosok számára az arányos díjfizetés lehetőségét.
Továbbá nem egyértelmű, hogy társasházaknál az 1100 literes konténer helyett hány db. 240 literes gyűjtőedényzetet lehetne alkalmazni, és nem egyértelmű az sem  hogy ha a társasház vesz igénybe 240 literes gyűjtőedényzetet, úgy annak ürítési díja miért több, mintegy kétszerese a családi házaknál megállapított díjtételnek.
Üdülőterületeken alkalmazott lakossági díjszabás: 11.029 Ft/év/ingatlan. Azzal, hogy a rendelet kizárólag ingatlanonkénti díjfizetési kötelezettséget állapít meg, az üdülőtulajdonosok esetében sem biztosítja az arányos díjfizetés lehetőségét.
A már hivatkozott törvényi, kormányrendeleti rendelkezések és alkotmánybírósági határozatok lényege, hogy „a közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan, a közszolgáltatás jellegét, a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét, a közszolgáltatást működtető szolgáltató hatékony működéséhez szükséges folyamatos ráfordításaihoz és a működés fejleszthető fenntartásához szükséges költségeket” alapul véve kell megállapítani. Továbbá a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény kimondja, hogy a jogszabályokat világosan és közérthetően kell megszövegezni (18. § (2) bekezdés). Az Alkotmánybíróság 11/1992. (III. 5.) AB határozatában kimondta, hogy a „jogbiztonság – az Alkotmánybíróság értelmezésében – az államtól és elsősorban a jogalkotótól azt várja el, hogy a jog egésze, egyes részterületei és egyes szabályai is világosak, egyértelműek, hatásukat tekintve kiszámíthatóak és a norma címzettjei számára (…) is előre láthatóak legyenek”, melynek azonban Szolnok Megyei Jogú Város 29/2002. (XII. 23.) számú önkormányzati rendeletének a szolgáltatási díjakról rendelkező melléklete nem minden pontjában felel meg.
Tekintettel arra, hogy Szolnok Megyei Jogú Város 29/2002. (XII. 23.) számú önkormányzati rendeletének szabályozása a családi házas ingatlanoknál, a társasházi ingatlanoknál, továbbá az üdülőingatlanoknál hulladékszállítási díj meghatározása körében a magasabb szintű jogszabályokban megfogalmazott arányossági követelményeknek nem felel meg, illetve azok szabályozása nem egyértelmű, az önkormányzat a jogállamiság és az abból következő jogbiztonság követelményével, valamint az Alkotmány 44/A. §-ának (2) bekezdésében - a helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal - deklaráltakkal összefüggésben visszásságot okozott.

Ajánlás
A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 99. §-ának (1) bekezdése értelmében a megyei közigazgatási hivatal vezetőjének lehetősége van arra, hogy az alkotmányos követelményeknek nem mindenben megfelelő önkormányzati rendelet módosítását kezdeményezze a feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok megszüntetése érdekében.
Ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. 20. §-ának (1) bekezdése alapján felkérem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal, valamint a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy a megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslása érdekében az Ötv. 98. §-ának (2) és (3) bekezdései által biztosított törvényességi ellenőrzési jogkörükben vizsgálják meg, hogy a szóban forgó helyi rendeletek - különös tekintettel a hulladékszállítási díj megállapításakor az arányosság követelményeire – teljes egészében megfelelnek-e a Hgt. és a végrehajtására kiadott kormányrendelet előírásainak. Abban az esetben, ha az önkormányzati rendeletek és a magasabb szintű jogszabályok közötti összhang hiányzik, úgy kezdeményezzék az érintett önkormányzatoknál a rendelet módosítását.
Kérem a hivatalvezetőket, hogy az ajánlásban foglaltakkal kapcsolatos álláspontjukról 30 napon belül szíveskedjenek tájékoztatni.

Budapest, 2005. június 28.
Takács Albert sk.