Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 5664/2004. sz. ügyben

Az eljárás megindítása
Egy országgyűlési képviselő a beadványában azt kérte, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból járjak el, és foglaljak állást abban az ügyben, hogy okozott–e alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot a Fidesz – Magyar Polgári Szövetség alelnökének, országgyűlési képviselőnek a közoktatási intézményekhez küldött levele, amelyben az intézményvezetők, pedagógusok, szülők véleményét kérte az intézményekre vonatkozó szabályozásról, az oktatási kormányzat munkájáról. A panaszos országgyűlési képviselő állásfoglalásomat kérte az oktatási jogok miniszteri biztosának az üggyel kapcsolatban tett nyilatkozatáról is.
Az Obtv. 1. §–a értelmében az országgyűlési biztos feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja, vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen. E feladatom alapján és hatásköröm figyelembevételével azt vizsgáltam, álláspontomat arról alakítottam ki, hogy az intézményekhez küldött véleménykérés nyomán kialakult–e az alkotmányos jogokat közvetlenül veszélyeztető helyzet a közoktatási intézményekben.

A megállapított tényállás
A közoktatási intézményekhez ez év október első napjaiban levél érkezett egy országgyűlési képviselőtől. A levél fejrészén „Országgyűlési Képviselő – Fidesz Magyar Polgári Szövetség” felirat volt, a levél végén levélcímként a Fidesz Frakció, Oktatási Kabinet megnevezés és a parlamenti irodaház címe olvasható, továbbá ugyanezt elektronikus címként is megjelölték. A levél az intézményvezetőkhöz szólva a Kormánynak az oktatást érintő eddigi és a 2005. évi költségvetés előkészítésével összefüggésben várható intézkedéseit ismerteti a FIDESZ–MPSZ megítélésében.
Közli továbbá, a FIDESZ – MPSZ azt tapasztalja, hogy a Kormány úgy készül a közoktatás helyzetét, az intézmények működését alapvetően érintő döntések meghozatalára, „hogy terveit titkolja, azokról az érintettek véleményét nem kéri ki.” 
A levél végül a következőképpen zárul: „Szükségesnek tartjuk, hogy a tervezett intézkedéseket megelőzve pontos képet nyerjünk egyes, a közoktatásban bekövetkezett fontos változásokról, és megismerjük az Önök álláspontját a kormány közoktatás–finanszírozási elképzeléseit illetően. A most megküldött levél mellékletként tartalmaz – a pénzügyminiszter levele mellett – egy kérdőívet, amelyben Ön, illetve a tantestület tagjai véleményt mondhatnak a javaslatról. Kérjük, tegye lehetővé, hogy ezen dokumentumokat kollégái és szülői munkaközösség tagjai is megismerhessék. Várjuk megtisztelő válaszát!”
Előzőek szerint tehát a levélhez mellékelték a pénzügyminiszternek 2004. július 30–án néhány polgármesterhez írt megkeresését (címzés nélkül), amelyben a közoktatási ágazatra vonatkozó, a 2005. évi költségvetést előkészítő javaslatokat kért, és maga is megfogalmazott ilyeneket a takarékosabb, ésszerűbb pénzfelhasználást is szem előtt tartva. Ezeket az elképzeléseket azonban mellőzték a költségvetési törvény előkészítése során, amiről a pénzügyminiszter már korábban nyilatkozott a médiákban. A képviselői levél mellékleteként küldött kérdőív mégis számos olyan kérdést tartalmaz, amely a pénzügyminiszter levelében felvetett intézkedésekről kér véleményt. A 29 pontos, 6 oldalas kérdőív részben adatokat, de igen nagy részben véleményt kér a már megtörtént, a tervezett, illetőleg ilyenként jelzett kormányzati intézkedésekről, amelyek a közoktatást, a pedagógusokat, tanulókat, szülőket érintik. A kérdések megfogalmazása gyakran a kérdező álláspontját is kifejezi. A kérdőív 6 kérdése a jelenlegi Oktatási Minisztérium munkájának értékelését kéri a megadott válaszok közötti választással, az utolsó kérdésben 1–5–ig érdemjeggyel. De e kérdésnél is van – sok más ponthoz hasonlóan – előrenyomott válaszként „nem tudja” szöveg. Sem a képviselői levél, sem a kérdőív nem tartalmaz olyan utalást, hogy a kérdőív kitöltése önkéntes és anonim, az önkéntesség csak a levél fent idézett záró részéből derül ki.
A képviselői levéllel kapcsolatban 2004. október 11–én azonnali kérdést tettek fel, október 12–én napirend előtti felszólalás volt, majd október 18–án interpelláció hangzott el az Országházban. Ezekre az Oktatási Minisztérium politikai államtitkára válaszolt. Válaszában a képviselői levélben írt állításokat valótlannak minősítette, és úgy foglalt állást, hogy a kiküldött levél ellentmond a közoktatási törvény rendelkezéseinek, mert az iskolát a politikai tevékenység színterévé, az igazgatókat pedig e tevékenység szervezőivé kívánja tenni. Közölte, hogy az intézményvezetők felelőssége, hogy a tevékenységnek gátat szabnak–e. Az oktatási miniszter azonban közleményben hívja fel a jogsértés veszélyére az intézményvezetők és a pedagógusok figyelmét. 
Az oktatási jogok miniszteri biztosa is nyilatkozott az ügyben. Szerinte – amint a Magyar Rádió október 13–i Déli Krónika adásában elhangzott – az iskoláknak küldött levélben és kérdőívben nincs olyan kérdés, hogy az intézményvezető személyes, vagy különleges adatokat továbbítson. A miniszteri biztos a Fideszhez küldött levelében hangsúlyozta, hogy a kérdőív kitöltése és továbbítása önkéntes, így jogszerűen jár el az az intézményvezető is, aki kitöltve visszaküldi a felmérést, illetve az is, aki nem küldi vissza.

Az érintett alkotmányos jogok
Alkotmány 16. § "A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit."
Alkotmány 60. § (1) bek. "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a gondolat, a lelkiismeret és a vallás szabadságára."
Alkotmány 61. § (1) bek. "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabad véleménynyilvánításra, továbbá arra, hogy a közérdekű adatokat megismerje, illetőleg terjessze."
Alkotmány 67. § (1) bek. "A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges."
Alkotmány 70/A. § (1) bek. "A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül." 

A jogszabályi háttér
A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (Kt.), különösen 
39. § (4) bekezdés: „A nevelési-oktatási intézmény helyiségeiben, területén párt, politikai célú mozgalom vagy párthoz kötődő szervezet nem működhet, továbbá az alatt az idő alatt, amíg az óvoda, iskola, kollégium ellátja a gyermekek, tanulók felügyeletét, párt vagy párthoz kötődő szervezettel kapcsolatba hozható politikai célú tevékenység nem folytatható.”
41. § (3) bekezdés: „A gyermek, a tanuló, a szülő és az alkalmazott nem késztethető lelkiismereti, világnézeti, politikai meggyőződésének megvallására, megtagadására.”
(4) bekezdés: „A gyermeket, a tanulót, a szülőt és az alkalmazottat nem érheti hátrány világnézeti, lelkiismereti, politikai meggyőződése miatt.”
Az Oktatási Jogok Miniszteri Biztosa Hivatalának feladatairól és működésének szabályairól szóló 40/1999. (X.8.) OM rendelet.

A vizsgálat megállapításai
A Kt. 39. §–ának már idézett rendelkezése szerint párthoz kötődő tevékenység az intézményben nem folytatható, a 41. § (3) bekezdése szerint pedig: „A gyermek, a tanuló, a szülő és az alkalmazott nem késztethető lelkiismereti, világnézeti, politikai meggyőződésének megvallására, megtagadására.” A közoktatási intézménybe érkezett a panaszban érintett levél és mellékletei kétségtelenül politikai tartalmúak, az egyik parlamenti párt állásfoglalását fejezik ki. Ha az intézményvezető teljesíti a levélnek a véleménykérésre vonatkozó részét, és a tantestület tagjai vagy a szülők között bármilyen módon lehetővé teszi annak megismerését (sokszorosíttatja, kiosztatja, elküldi), szándékától függetlenül politikai tevékenységet szervez az intézményben. Ha nem tesz semmit (nem juttatja el a levelet és mellékleteit, így a „titkos” elképzeléseket feltáró PM levelet is, a meghatározott személyi körhöz), azzal – ugyancsak szándékától függetlenül – véleményt fejez ki, ami az intézményen belüli függőségi helyzet folytán veszélyezteti a 41. §–ban felsoroltaknak azt a szabadságát, hogy semmilyen módon nem késztethetők politikai véleményük megvallására. Ha az igazgató a szülői munkaközösség tagjainak átadja az anyagot, ez is utalhat a vezető politikai véleményére. Emellett miután számos kérdés megválaszolásához az igazgatótól vagy a pedagógustól kell a szülőknek tájékoztatást kérniük, óhatatlanul politikai tartalmú megbeszélés alakul ki közöttük. 
Az iskolában is folytatott választási kampánnyal kapcsolatban az OBH 2471/2002. számú jelentésemben megállapítottam: „Minden olyan lépés, amellyel az iskola valamely politikai nézet elfogadására ösztönzi a szülőket, bizonyosan sérti a véleménynyilvánítás, a meggyőződés, a gondolat szabadságát. Az ugyanis nyilvánvaló, hogy a szülő számára a gyermeke érdeke a legfontosabb érdek, ezért az iskola – amely feladata szerint a gyermek nevelését, oktatását végző közszolgáltató szervezet – különösen alkalmas a szabad véleményalkotás korlátozására, ha politikai álláspontot deklarál.” Ezen megállapításomat követően egészítette ki az Országgyűlés a Kt. 41. § (3) bekezdését úgy, hogy nem megengedett „a késztetés” a politikai meggyőződés befolyásolására vagy megvallására. Márpedig ennek közvetlen veszélye fennáll a szóban forgó levél és a kérdőív iskolai „feldolgozásakor”. 
Mindezek alapján a közoktatási intézmény vezetőjének eljárása közvetve veszélyeztetné a szülőknek a véleménynyilvánítás szabadságához való alkotmányos jogát, ha politikai tartalmú iratot adna át számukra. Ehhez kapcsolódóan a diszkrimináció tilalmára vonatkozó rendelkezés is sérülhet. A szülők alkotmányos jogainak veszélyeztetése ez esetben a közszolgáltatás igénybevétele során történne. Azzal pedig, hogy az intézményben dolgozók valamilyen módon (átveszik, nem veszik a kérdőívet) a munkahelyükön politikai állásfoglalásra kényszerülhetnek, sérül az iskola alapfunkciója, a gyermekek, tanulók nevelése, oktatása szenved csorbát, ez pedig veszélyezteti a gyermekek védelmére vonatkozó alkotmányos jogok érvényesülését. 
A Kt. szabályai szerint a közoktatási intézmény helyzete, az intézményvezető kötelessége az alkotmányos jogok biztosítását illetően meghatározható. Az oktatási miniszter még 2002 augusztusában a törvények és az Alkotmánybíróság határozata alapján tájékoztatta az intézményvezetőket és az iskolafenntartókat a szülők, tanulók alkotmányos jogai védelmével kapcsolatos tudnivalókról. Erre most, a vizsgálatom tárgyát képező képviselői levél miatt kialakult helyzetre tekintettel közleményben ismét felhívta a figyelmet. Ezt annak ellenére szükségesnek tartotta, hogy közvetlenül az egyes intézmények felett törvényességi felügyeletet gyakorló szerv kötelessége intézkedni, ha jogsértést tapasztal, akár hivatalból, akár az érintett szülő, pedagógus kérésére. Jogvédelmet lehet kérni bírósági úton is. 
Az oktatási jogok miniszteri biztosának is az a feladata, hogy a feladatát meghatározó jogszabály szerint a tanulót, a pedagógust, a szülőt, valamint azok közösségeit megillető, oktatással kapcsolatos állampolgári jogok érvényesülését elősegítse. Adott esetben – álláspontom szerint – a miniszteri biztos nem jól ismerte fel a problémának a hatáskörébe tartozó jogi tartalmát. Adatvédelmi kérdésekben nyilatkozott, bár ebben az adatvédelmi biztosnak kellett állást foglalnia, aki ezt meg is tette. Mint oktatási jogok miniszteri biztosának az oktatás szereplői – tanuló, szülő, pedagógus, intézményvezető – egyéb alkotmányos jogai: a véleménynyilvánítás szabadsága, a diszkrimináció tilalma érvényesülésében, továbbá a pártpolitikamentes oktatási feltételek érdekében kellett volna segítenie. 
A vizsgált esetben a közoktatási intézmény vezetőjének a helyes jogértelmezését gátolhatja, hogy a kérés, a levél országgyűlési képviselőtől érkezett, továbbá hogy az intézményvezetőt az önkormányzat képviselő–testülete nevezi ki, amely szintén politikai tartalmat is kifejező testület. Az intézmények számára az lenne kedvező, ha az ilyen helyzetek – a politikai küzdelembe való bekapcsolódás – elkerülhetők lennének. Ennek érdekében az Országgyűlés tehet lépéseket, amint ezt oktatási bizottsága állásfoglalásában korábban meg is tette. Az Országgyűlés törvényalkotó munkájának megalapozásához, a képviselők, frakciók munkájának segítésére, véleményük alátámasztására az információszerzéshez más formákat kell alkalmazni. Ha ezek elégtelenek, ezt a problémát kell megoldani, és nem az oktatási feladatra hivatott intézményeket a politikai küzdelem, kampány színterévé tenni. A pedagógusok, szülők jogalkotással, finanszírozással kapcsolatos véleményüket pl. szakmai, érdekképviseleti szervezeteik útján közölhetik. 
Ha a kiküldött levél – amint ezt a minisztérium politikai államtitkára közölte – téves adatot tartalmaz, vagy a kérdések hibás állításokat, akkor a Kormánynak ezt nemcsak a Parlamentben kell szóvátennie, hanem erről az intézményvezetőket is tényszerűen tájékoztatnia kellene. Ez pedig méginkább a politikai vita színterévé tenné az iskolákat. A téves információ alapján adott válaszok ugyanakkor nem lesznek alkalmasak arra, amire szánták őket, vagyis a 2005. évi költségvetést érintő döntés körültekintőbb előkészítésére. E csapdahelyzet elkerülését a megbízható, pontos információs rendszer és a jogszabályok ezen alapuló előkészítése biztosíthatja. Az eshetőleges eredményű „közvéleménykutatás” ezt aligha helyettesítheti, a közintézményeket viszont nehéz helyzetbe hozza.

Összegezve
A tanulók, szülők és pedagógusok alkotmányos jogait közvetlenül veszélyezteti, ha a közoktatási intézményben annak vezetője politikai tartalmú információ–, véleménygyűjtésben bármilyen módon közreműködik a szülők, pedagógusok körében. Az államnak olyan jogi környezetet kell kialakítani a közszolgáltatások igénybevétele során, amelyben a véleménynyilvánítás szabadsága minél teljesebben érvényesülhet. A gyermekek érdekében pedig a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges környezetet a politikai kampányoktól mentes oktatási intézményben lehet csak megteremteni. Ez az az alkotmányos cél, amely miatt az érintett pedagógusok, szülők véleménynyilvánításának helye, módja korlátozott. 
Figyelemmel arra, hogy az oktatási miniszter az intézmények vezetőit közleményében tájékoztatta a jogalkalmazás tekintetében, ombudsmani intézkedést nem kezdeményezek.
Jelentésemet tájékoztatásul megküldöm az Országgyűlés elnökének és a miniszterelnöknek.

Budapest, 2004. november 26.

Takács Albert sk.