Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 5274/2004. számú ügyben

Előadó: dr. Gáspárné dr. Pere Katalin
A vizsgálat megindulása
A panaszos beadványában azt sérelmezi, hogy mivel 1996. januártól rendszeres szociális járadékban részesült, az 1993. decemberben elhunyt felesége jogán csak 1 évig kapta az ideiglenes özvegyi nyugdíjat, de nem részesül özvegyi nyugdíjban.
A panaszos 1940. május 22-én született, de csak 2002. május 22-én kérte az öregségi nyugdíja megállapítását, melyet 2000-től, a születése napjától állapítottak meg visszamenőleg kamattal együtt. Özvegyi nyugdíját azonban csak 2001. novembertől állapították meg, mely véleménye szerint szintén 2000. májustól illeti meg. 
Sérelmezi továbbá, hogy nem tájékoztatta a nyugdíjbiztosító az öregségi nyugdíjra való jogosultságáról. Beadvány alapján felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból levezethető tisztességes eljáráshoz való alkotmányos alapjoga, valamint az Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bekezdésében megfogalmazott szociális biztonsághoz való joga sérelmének lehetősége, ezért vizsgálatot indítottam.
A vizsgálatra rövid úton az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Jogi Főosztályvezetőjét kértem fel.

Érintett alkotmányos jogok
Tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bekezdés)
Szociális biztonsághoz való jog (Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bekezdés)

Alkalmazott jogszabályok  
A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (Tny.)

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának korábban az 1996. évi LIX. törvény és az 1997. évi LXXXI. törvény nyugdíjkorhatárra vonatkozó szabályai összhangjának megteremtése érdekében, más ügyben, tett ajánlása ügyviteli úton való végrehajtására a Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság főigazgatója utasítására a panaszos korábbi öregségi nyugdíjmegállapító határozata is felülvizsgálatra került. A felülvizsgálat eredményeként a korábban 2002. május 21-től megállapított jogosultságát 2000. május 22-re módosította. 
Tekintettel arra, hogy az 1996. évi LIX. törvény 21. § (7) bekezdése értelmében annak a férfinek, aki 1997. december 31-ig átmeneti járadékra jogosultságot szerzett, az öregségi nyugdíjkorhatára változatlanul 60 év. 
Ezzel egy időben azonban, valamint a panaszos külön kérésére sem változtatta meg a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság a feléledés címén járó özvegyi nyugdíjra jogosultság kezdő időpontját. Ez csak a vizsgálatra tekintettel a Főigazgatóság utasítására történt meg. 
A Tny. 53. § (1) bekezdésének b.) pontja szerint: Feléled az özvegyi nyugdíja annak, akinek az özvegyi nyugdíja nem házasságkötés miatt szűnt meg, ha az özvegyi nyugdíjra jogosító feltételek valamelyike a házastárs 1993. március 1-je előtt bekövetkezett halála esetén 1993. március 1-jétől tíz éven belül bekövetkezik.
A Tny. 47. § (2) bekezdésének a.) pontja szerint: az ideiglenes nyugdíj megszűnését követően özvegyi nyugdíjra az jogosult, aki házastársa halálakor a reá irányadó öregségi nyugdíjra jogosító korhatárt betöltötte.
Ezért a panaszos az 1993. december 9-én elhunyt házastársa jogán özvegyi nyugdíjra 60. életéve betöltésétől, 2000. május 22-től jogosult.
A vizsgálat megállapította, hogy az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból levezethető tisztességes eljáráshoz való alapjoggal, valamint az Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bekezdésében biztosított szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okozott, hogy a Nyugdíjbiztosító Igazgatóság a panaszos öregségi nyugdíjkorhatárától visszamenőleg megállapított öregségi nyugdíjra jogosultsága napjától nem módosította hivatalból az özvegyi nyugdíjra jogosultság kezdő napját, illetőleg a panaszos kérelmét is elutasította.
Ajánlást azonban nem teszek, mert a vizsgálat befejezését megelőzően a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 2004. december 7-én kelt határozatával a panaszos özvegyi nyugdíjra jogosultságának kezdő napját a 60. életévétől, 2000. május 22-ére módosította. A határozat indokolása tartalmazza az elszámolását is.
A vizsgálat eredményes volt, ezért lezártnak tekintem.

Budapest, 2004. december 13.

Lenkovics Barnabás sk.