Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 4811/2004. sz. ügyben
Előadó: dr. Hajas Barnabás

Az eljárás megindulása
A panaszos elektronikus levélben az M-RTL Televízió Rt (RTL-Klub) és az Országos Rádió és Televízió Testület (ORTT) és annak Panaszbizottsága eljárását sérelmezte. Panaszában előadta, hogy az RTL-Klub több alkalommal bemutatott egy rallye-versenyen történt halálos balesetet. A bemutatás módja miatt a Panaszbizottsághoz fordult. A Panaszbizottság soros elnöke a panaszost arról tájékoztatta, hogy a panasszal érintett ügyben „a Panaszbizottság eljáró tanácsa – más panaszos beadványa alapján – az alábbi döntést fogalmazta meg:
„A Panaszbizottság eljáró tanácsának egyhangú álláspontja, hogy a bejátszás kapcsán a műsorszolgáltató eleget tett jogszabályban előírt kötelezettségének: a balesetről készült felvétel előtt szóban és írásban is felhívták a nézők figyelmét arra, hogy megdöbbentő felvételt látnak.”
A panaszos kifogásolta azt is, hogy az ORTT Irodája Jogi Igazgatósága Panaszirodája csak levélben válaszolt neki és érdemben nem foglalkozott az üggyel. Sérelmezte továbbá, hogy a válasz ellen nem tudott „tovább lépni” (jogorvoslattal élni).
A panasz alapján felmerült a jogállamiság elvének és az abból fakadó jogbiztonság követelményének, az állam objektív alapjogvédelmi kötelezettségének, a panasz előterjesztéséhez, a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz, továbbá a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének gyanúja, ezért vizsgálatot rendeltem el.
Vizsgálatom eredményes befejezése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 18. § (3) bekezdése alapján az ORTT elnökét vizsgálat tartására kértem. Tájékoztatást kértem továbbá az RTL-Klub vezérigazgatójától, a Veszprém Megyei Rendőrfőkapitánytól és a 2004. évi Duna-Alba Rallye szervezőbizottságának elnökétől. Ezen kívül tanulmányoztam az ORTT egyik tagjának „az ORTT-hez érkező bejelentések és panaszok kezelési rendje” címet viselő előterjesztéshez benyújtott, részemre általa megküldött módosító javaslatot is.

A megállapított tényállás
Az RTL-Klub 2004. május 23-án 18 óra 20 perckor a Hírekben, a 18 óra 30 perckor kezdődő Híradóban, a 20 óra 51 perckor kezdődő Hírekben, 2004. május 24-én 00 óra 52 perckor kezdődő éjszakai Híradóban, másnap 7 órakor, 7 óra 30 perckor, 8 órakor, 8 óra 30 perckor kezdődő Hírekben, valamint a 12 órakor és 18 óra 30 perckor kezdődő Híradókban mutatta be a Duna-Alba Rallyen történt halálos balesetről készült amatőr felvételeket. A felvételen látszott, hogy a gyorsasági szakasz rajtjától, murvás felületű úton egy kb. 20%-os, jobbra ívelő emelkedő után a 15-ös rajtszámú Mitsubishi Lancer EVO VI. típusú személygépkocsi elhagyta a kijelölt versenypályát, itt füves területen 27,7 métert haladva a kordonszalagot átszakította és egy – a versenypályának háttal álló – nézőt elütött. Jól látható, ahogyan a szerencsétlenül járt néző teste a levegőben mintegy nyolcszor megpördül, majd az elütési ponttól 18,3 métert repülve egy terepjáró elejére zuhan. A felvételek alatt a műsorvezető a következőket mondta: „Szerkesztőségünk birtokába jutott a pénteki Duna-Alba Rallyen történt halálos kimenetelű balesetről készült egyetlen felvétel, amelyet egy amatőr videós készített. A képeket még a rendőrség sem látta, ezért feltehetően csak ez alapján állapítható meg hivatalosan, hogy pontosan mi történt, ki a felelős a megrázó balesetért.” A műsorvezető így folytatta: „Az amatőr felvételen látható a rajt, ahogy a versenyautó elindul, ezután megdöbbentő képek következnek. Néhány másodperccel a rajt után a kocsi teljes sebességgel hajt fel az emelkedőn. Megugrik, és amikor újra földet ér, a sofőr már nem tudja visszakormányozni az útra, nekihajt a szalagkorlátnak, ahol még mindig teljes sebességgel elsodorja az egyik nézőt, akit az ütközés több méterre repít. A szerencsétlenül járt néző nem élte túl a balesetet, azt egyelőre nem lehet tudni, hogy a sofőr, vagy a szalagkorláthoz túl közel álló néző volt-e hibás a balesetért.” A 2004. május 23-i esti Híradók ún. vége headline-ban ismét kiemelték, és újra bemutatták a felvételeket. Ezt a műsorvezető a következőképp kommentálta: „Bizonyító erejűek lehetnek azok a képek, amelyek szerkesztőségünk birtokába jutottak a pénteki Duna-Alba Rallyen történt halálos balesetről. Néhány másodperccel a rajt után az egyik kocsi teljes sebességgel sodorta el az egyik nézőt, akit az ütközés több méterre repített, és ebbe belehalt.”
A 2004. május 24-i délelőtti bejátszás alatt a következő szöveget olvasták be: „Szerkesztőségünk birtokába jutott egy amatőr felvétel, a Duna-Alba Rallyen történt halálos balesetről. A képeken jól kivehető, ahogyan a versenyautó a rajtot követően az első emelkedőn megugrik, majd amikor újra földet ér, a sofőr már nem tudja visszakormányozni magát az útra, nekihajt a szalagkorlátnak, ahol elsodorja az egyik nézőt, akit az ütközés több méterre repít. A szerencsétlenül járt néző nem élte túl a balesetet. Azt egyelőre nem tudni, hogy a sofőr, vagy a néző volt-e hibás a tragikus balesetben.”
A balesetről készült felvételt az RTL-Klub lassítva is lejátszotta.
Az RTL-Klub a tragédiáról szóló beszámolók előtt nem figyelmeztette minden alkalommal a nézőket, hogy a felkonferálás után látható képsorok a nyugalom megzavarására alkalmasak.
A panaszos 2004. május 25. napján elektronikus levélben terjesztette elő panaszát a Panaszbizottsághoz. Ezzel párhuzamosan többen sérelmezték a műsorszolgáltató előbbiekben leírt eljárását. Az ORTT elnökének tájékoztatása szerint az ügyben „összesen 11 panasz érkezett, amelyek megszövegezése szinte teljesen azonos volt.” A részemre másolatban megküldött panaszok egy része valóban szinte teljesen azonos volt. Többségük azonban csak abban egyezett, hogy az RTL-Klub előbbiekben ismertetett eljárását sérelmezte. A Panaszbizottság az elsőként beérkezett 23-3-914/2004. számra iktatott panasz esetében (amelyet az ORTT megkereséseim ellenére sem bocsátott rendelkezésemre) véleményt fogalmazott meg arról, hogy „a bejátszás kapcsán a műsorszolgáltató eleget tett jogszabályban előírt kötelezettségének: a balesetről készült felvétel előtt szóban és írásban is felhívták a nézők figyelmét arra, hogy megdöbbentő felvételt látnak.” A Panaszbizottság soros elnöke e véleményre hivatkozva a panaszokat egyszerű levélben, négy kivétellel elutasította. Az említett 4 panasz összevonásra került, de a Panaszbizottság közülük csak a 23-3-914/2004. számút tárgyalta le. Az általam megismert panaszok mindegyike kitért a kiskorúak védelmével kapcsolatos kérdésekre, a Panaszbizottság eljáró tanácsának vizsgálata azonban nem terjedt ki arra, hogy a felvétel ilyen lejátszása gyakorolt-e, illetve gyakorolhatott-e hatást a kiskorúak személyiségfejlődésére, ha igen, milyet. A Panaszbizottság eljáró tanácsa kizárólag azt vizsgálta, hogy a bejátszás előtt a műsorszolgáltató megfelelő módon felhívta-e a nézők figyelmét arra, hogy a következő képsorokon mi látható. Az ORTT elnöke megkeresésemre adott válaszában kifejtette, hogy a Panaszbizottság fentiekben ismertetett eljárása oly módon alakulhatott ki, hogy számos esetben ugyanazon műsorszámokat kifogásolva kör (lánc) e-mail formájában érkezett több tíz olyan beadvány, melynek szövege teljesen megegyezett. Ezeknek az ügyeknek egyenkénti elintézésére nem adódott lehetőség, illetve az így keletkezett eljárási költségek jelentős módon megterhelték volna a Panaszbizottság amúgy is szűkös költségvetését.
Az RTL-Klub arról tájékoztatott, hogy a sajtóról szóló 1986. évi II. törvény továbbiakban: Sajtótv.) 2. §-ában előírt tájékoztatási kötelezettségének tett pusztán eleget. „A rally versenyen készült, szerkesztőségük birtokába jutott amatőr felvétel bemutatása ezen tájékoztatást szolgálta, a felvétel közreadása azonban nem csak az egyedi eset kapcsán való hiteles tájékoztatás érdekében történt, hanem a bemutatott esetben rejlő tragikus tanulságosság okán is, megelőző és nevelő szándékkal döntött[ek] a felvételek bemutatása mellett. Reményeik szerint az ilyen és hasonló képsorok alkalmasak a társadalom figyelemfelkeltésére, elgondolkodtatják a nézőket és a jövőben felelősségteljesebb viselkedésre intik őket, saját és társaik épségének megóvása érdekében.”
Az RTL-Klub hangsúlyozta azt is, hogy „kiemelt figyelmet szentelt a személyhez fűződő jogok tiszteletben tartásának, így semmi olyan információ nem hangzott el, amelyből a baleset áldozata, vagy a gépkocsi sofőrje felismerhető, beazonosítható lett volna.”
Az RTL-Klub az előbbiekben körülírt bejátszásaiban valóban nem nevezte meg azonosíthatóan a baleset áldozatát, annak személye azonban közvetlenül a tragédiát követően ismertté vált: a híradások már pénteken beszámoltak arról, hogy 2003. évi Magyar Rali Bajnokságban Mitsubishivel versenyzett, a bajnokságban IV. helyezést ért el, 2004. évben pedig Seat Cordoba WRC típusú autóval kívánt versenyezni, de a Duna-Alba Rallyen nem indult. A balesetben résztvevő versenyautó sofőrje pedig – a felvételeken látható módon – a rajtszám és a jármű hátsó ablakán szabályszerűen, fehér színnel felírt név alapján volt azonosítható.
Az ORTT elnöke a megkeresésemre adott válaszában azt is kifejtette, hogy a „soros elnöki elintézési mód jogi szempontból kifogásolható, mivel sem a Médiatv., sem a Panaszbizottság ügyrendje nem ad arra lehetőséget, hogy a Panaszbizottság ugyanazon ügyben beérkezett panaszok tekintetében az eljárást mellőzze, és így a panasz előterjesztéséhez való joghoz fűződő alkotmányossági követelmény sérülhetett. Az ORTT mejegy[ezte], hogy az eljárási hiba okán helye lehetne a Panaszbizottság új eljárásra történő utasítására, azonban annak végkimenetele – miszerint a Panaszbizottság nem látta megalapozottnak a beadványokban felvetett kifogásokat – nem változna.” Az ORTT a kifogásolt műsorszámokkal kapcsolatban a Médiatv. 5. § (1) bekezdésének – melynek értelmében „a vallási vagy hitbeli meggyőződést sértő, az erőszakos vagy más módon a nyugalom megzavarására alkalmas képi vagy hanghatások bemutatása előtt a közönség figyelmét erre a körülményre fel kell hívni” – megsértése gyanúja miatt közigazgatási eljárást indított. Kérésem ellenére sem vizsgálta viszont azt, hogy a műsorszámok sértették-e a Médiatv. 3. § (2) bekezdésében foglalt előírásokat, miszerint „a műsorszolgáltató köteles tiszteletben tartani a Magyar Köztársaság alkotmányos rendjét, tevékenysége nem sértheti az emberi jogokat, és nem lehet alkalmas a személyek, nemek, népek, nemzetek, a nemzeti, etnikai, nyelvi és más kisebbségek, továbbá valamely egyház vagy vallási csoport elleni gyűlölet keltésére.”
Az ORTT 476/2005. (III. 17.) számú határozatával megállapította, hogy az RTL-Klub – azzal hogy nem hívta fel minden bejátszás alkalmával a nézők figyelmét arra, hogy erőszakos vagy más módon a nyugalom megzavarására alkalmas képi vagy hanghatások kerülnek bemutatásra, megsértette a Médiatv. 5. § (1) bekezdésében foglaltakat. Ezért az ORTT a Médiatv. 112. § (1) bekezdésének a) pontja alapján felhívta a műsorszolgáltatót a sérelmezett magatartás megszűntetésére. Az ORTT elnökének tájékoztatása szerint nem volt megállapítható a Médiatv. 3. § (2) bekezdésének sérelme, mivel „az RTL-Klub által sugárzott beszámoló nem sértett emberi jogokat, figyelembe véve, hogy nem hangzott el a halálos balesetet szenvedett néző neve, illetve arca sem volt felismerhető. A képek olyan távolságból készültek, hogy a történésekből nem vehető ki semmilyen konkrétum az áldozat személyét illetően.”
A Veszprém Megyei Rendőrfőkapitány tájékoztatása szerint a nyomozóhatóság a büntetőeljárás során kizárólag a balesetben résztvevő gépjármű ún. belső kamerájának felvételeit használta fel, amelyet a helyszíni szemlén 2004. május 21-én foglalt le. A felvételek mindegyikét a belső kamera rögzítette, így azok nem egyeztek meg az RTL-Klub által bemutatott felvételekkel.
A Duna-Alba Rallye szervezőbizottságának elnöke kérésemre megküldte a versenyen használt kordonszalagok mintáit. (Ezek mintegy 13 cm szélességű, mintegy 0,1 mm vastagságú, „Tiltott terület!”, „Vigyázz autóveszély!”, Autóverseny életveszély!” feliratú, fehér, fehér-kék és fehér-piros színű műanyag szalagok.)

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
8. § (1) A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

A vizsgálat megállapításai
Először is azt vizsgáltam, hogy a műsorszolgáltató (RTL-Klub) eljárására, döntéseire, vagy ezek elmaradására kiterjed-e az ombudsman vizsgálati jogosultsága. Az Obtv. 29. § (1) bekezdése csak a hatóság fogalmát határozza meg pontosan. Ezen túlmenően az Obtv. az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket, különösen azokat, amelyek esetében az érintettnek nincs reális lehetősége annak megválasztására, hogy az igényelt szolgáltatást kitől vegye igénybe, tekintettel arra, hogy azt csak korlátozott számú vagy csak kizárólag egyetlen szervtől veheti igénybe. Mindezekre tekintettel, valamint a közszolgálati műsor és a közszolgálati műsorszám Médiatv. 2. § 18-19. pontjaiban meghatározott fogalmára is figyelemmel megállapítottam, hogy a közszolgálati műsorszámokkal összefüggésben hatásköröm kiterjed a műsorszolgáltató – mint közszolgáltatást végző szerv – eljárásának vizsgálatára. A Médiatv. 2. § 19. h) pontja értelmében a hírszolgáltatás közszolgálati műsorszám, ezért a panasszal érintett ügyben megállapítottam hatáskörömet. 
(Közszolgálati műsor: az a műsor, melyben a közszolgálati műsorszámok meghatározó szerepet játszanak, és amely a műsorszolgáltató vételkörzetében élő hallgatókat, nézőket rendszeresen tájékoztatja közérdeklődésre számot tartó kérdésekről.
Közszolgálati műsorszám: a műsorszolgáltató vételkörzetében (országos, körzeti, helyi) élő hallgatók, nézők tájékozódási, kulturális, állampolgári, életviteli szükségleteit, igényeit szolgáló műsorszám, így különösen: a) a művészeti alkotás, az egyetemes, a magyar és a magyarországi nemzeti és etnikai kisebbségek kultúráját, valamint a magyarországi nemzeti és etnikai kisebbségek életét, a kisebbségi álláspontokat bemutató közlés, b) oktatási, képzési célú ismeretek közzététele, c) tudományos tevékenység és eredmények ismertetése, d) a vallásszabadság megvalósulását szolgáló, valamint az egyházi és a hitéleti tevékenységet bemutató műsorok, e) a gyermek- és ifjúsági műsorok, valamint a gyermekvédelem céljait szolgáló ismeretterjesztő, felvilágosító műsorok, f) a mindennapi életvitelt segítő, az állampolgárok jogi és közéleti tájékozódását szolgáló, az egészséges életmódot, a környezetvédelmet, a természet- és tájvédelmet, a közbiztonságot, a közlekedésbiztonságot elősegítő ismeretek terjesztése, g) az életkoruk, testi, szellemi vagy lelki állapotuk, társadalmi körülményeik következtében súlyosan hátrányos helyzetben lévő csoportok számára készített műsorszám, h) a hírszolgáltatás.)

I.
Az RTL-Klub eljárásával összefüggésben – annak ellenére, hogy a Panaszbizottsághoz előterjesztett panaszok többsége kitért rá – nem vizsgálhattam a balesetet szenvedett személy emberi méltósághoz való, illetve az abból levezethető kegyeleti joggal összefüggő esetleges visszásságokat. Erre azért nem volt lehetőségem, mert az Alkotmánybíróság kialakult gyakorlata szerint az emberi méltósághoz való alkotmányos jog része az egyén önrendelkezési joga, és ez sérülne, ha a jogosult (jelen ügyben a balestben elhunyt személy hozzátartozója és végrendeleti örököse) beadványa hiányában járnék el. Az ügy kiemelt jelentősségére tekintettel azonban a panaszolt esetből kiindulva, de nem arra kiterjedően, hanem általánosságban áttekintettem az emberi méltóság, illetve az abból levezethető kegyeleti jog és a sajtószabadság összeütközésének egyes kérdéseit.
A Sajtótv. 2. § (1) bekezdésének második mondata szerint „a sajtó feladata – a hírközlés más eszközeivel összhangban – a hiteles, pontos és gyors tájékoztatásról való gondoskodás”. A Sajtótv. 3. § (1) bekezdése azonban kimondja azt is, hogy a sajtószabadság gyakorlása nem valósíthat meg bűncselekményt vagy bűncselekmény elkövetésére való felhívást, nem sértheti a közerkölcsöt, valamint nem járhat mások személyhez fűződő jogainak sérelmével. (Sajtótv. 20. § a) pont értelmében sajtó: az időszaki lap, a rádiózásról és televíziózásról szóló törvény szerinti műsorszolgáltató és a hírügynökség.)
Megvizsgáltam azt is, hogy az RTL-Klub a sérelmezett felvételek bemutatásával a Sajtótv.-ből, és a Médiatv.-ből eredő tájékoztatási kötelezettségét teljesítette-e. Az RTL-Klub híranyagát áttekintve megállapítottam, hogy a Duna-Alba Rallye eseményei közül kizárólag a halálos balesetről készült beszámoló, a versenyen történt egyéb eseményekről, így annak eredményeiről nem tájékoztatott.
Az RTL-Klub megkeresésemre adott válaszában hivatkozott a Fővárosi Ítélőtábla 2. Kf.27.241/2003/4. számú – a sérelmezet esetet megelőzően született – jogerős ítéletének indokolására is, amely egy haláleset kapcsán bemutatott megrázó képsor tekintetében kimondta: „A tragikus esemény olyan hír volt, melynek első sorban szomorú tanulságait vonta le a képsorokat megelőző, illetőleg azokat kísérő szöveg. A képsorok nem voltak sem öncélúak, sem brutálisak, sokkoló hatásuk a hasonló felelőtlen magatartástól való vélhetően visszatartó erejük miatt inkább pozitívnak tekinthető. Megjegyzi a másodfokú bíróság továbbá azt, hogy a képernyőről közvetített virtuális halál szinte mindennapos élménye a kiskorúaknak. Ugyanakkor köztudomású tény miszerint a közelmúltban felnőtt és jelenleg felnövő félben lévő generációk nem szembesülnek a hétköznapi, közeli vagy közvetlen környezetüket érintő halál lehetőségével. Nem sajátítják el a halál ténye egészséges feldolgozásának módszerét, ezzel összefüggésben az élethez, annak értékéhez, a felelősségteljes életvitelhez való viszonyuk sem alakul megfelelő módon.” Ezen kívül az RTL-Klub hivatkozott tájékoztatási kötelezettségének teljesítésére is. (Vö.: 3. oldalon idézettekkel)
Az RTL-Klub előbbi érvelését az adott esetre vonatkoztatva vitatom. A Nemzetközi Automobil Szövetség (FIA) szerint a nézők biztonságának növelése érdekében készített oktatófilmekben követelmény, hogy azok ne mutassanak be balesetet. Megjegyzem, hogy az RTL-Klub által szándékolt céllal ellentétes hatást is kiválthat egy ilyen bejátszás, és olyan, minden szempontból felkészületlen nézők is megjelenhetnek a versenypályák mellett, akik kifejezetten a balesetek miatt látogatják a versenyeket. (Erről, mint általános nézői magatartásformáról egy másik műsorszolgáltató készített koraesti bulvár-magazinműsort, így ennek veszélye nem elhanyagolható.) A bejátszások során a műsorvezetők még utalás szintjén sem szóltak arról, hogy melyek a biztonságos nézői pontok, mit kell egy nézőnek tennie, hogy a baleset kockázatát minimálisra csökkentse, illetve hogy az ilyen információk a versenyek hivatalos műsorfüzetében ábrákkal kiegészítve megtalálhatóak. Emellett semmi sem indokolta, hogy a mintegy 20 métert tehetetlenül repülő emberi testet többször, és lassítva is bemutassa. 
Amint azt az Alkotmánybíróság 23/1999. (VI. 30.) AB határozatában kifejtette, „a halott személy nem lehet alanya sem a magántitokhoz való jognak, sem a személyes adatvédelemnek. Mindkettő személyhez fűződő jog, azaz forgalomképtelenek, nem örökölhetők, csak személyesen érvényesíthetők, a személy halálával elenyésznek.”
Az emberi méltósághoz való alkotmányos jog része az egyén önrendelkezési joga. A műsorszolgáltatók eljárása során az eljárásban részt vevő magánszemélyek önrendelkezési jogának megfelelő védelmet kell kapnia a műsorszolgáltatókkal szemben, azokkal a megszorításokkal, amelyek az eljárás jellegéből következnek. Ebből fakadóan a műsorszolgáltatót az a kötelezettség terheli, hogy működése során az emberi méltóság tiszteletben tartása mellett járjon el, és senkinek ne okozzon indokolatlan hátrányokat. Ez következik a Médiatv. 3. § (2) bekezdésében foglalt, a műsorszolgáltatót terhelő kötelezettségből is. Az előzőekre figyelemmel úgy vélem, hogy a sajtószerveknek – működésük során – az emberi méltóságot, az érintettek személyiségi jogait és a kegyeleti jogot tiszteletben kell tartania, és biztosítania kell, hogy a magánéletre vonatkozó adatok szükségtelenül ne kerüljenek nyilvánosságra. 
Az adatvédelmi biztos 2004. január 28-án kelt, a Blikk című napilap 2004. január 27-i számában megjelent, F. M. válogatott labdarúgó tragikus haláláról tudósító cikkel kapcsolatban adott ki közleményt. A Blikk című napilap „úgy tudósított […], hogy a címoldalán közzétette a szerencsétlenül járt sportoló haláltusája közben készült fényképét, megsértve ezzel emberi méltóságát, képmása és személyes adatai védelméhez fűződő jogát. Az ilyen sokkoló hatású képek bemutatása a személyiségi jogok lábbal tiprását jelenti, és sérti a jóérzésű emberek kegyeleti érzéseit is. Az újság eladott példányszámának növelése, a piaci verseny nem szolgáltathat elegendő indokot az ilyen mértékű jogsértésekre. 
Személyiségi jogai csak az élő természetes személynek vannak, az ember halálával megszűnik a jogképessége. Ez azonban nem eredményezheti azt, hogy az elhunyt adataival, képmásával az újságíró szabadon rendelkezzék, mert az adott személy halála után is tiszteletben kell tartani magánéletét, emberi méltóságát. Tudomásul kell venni, hogy a sajtószabadság nem önmagában érvényesülő alkotmányos jog, hanem csak a személyiségi jogok védelmével összhangban érvényesülhet.”
Az adatvédelmi biztos nyomatékosan és ismételten felhívta az un. „bulvárújságírásban” dolgozó újságírók figyelmét a mértékletesség, nagyobb empátia és a személyiségi jogok tiszteletének fontosságára. 
A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 80. § (1)-(2) bekezdései kimondják, hogy a személyhez fűződő jogok megsértését jelenti a más képmásával vagy hangfelvételével kapcsolatos bármiféle visszaélés. Képmás vagy hangfelvétel nyilvánosságra hozatalához – a nyilvános közszereplés kivételével – az érintett személy hozzájárulása szükséges. A Legfelsőbb Bíróság kialakult gyakorlata szerint a képmás nyilvánosságra hozatalának tilalma nem vonatkozik a nyilvános eseményekről, rendezvényekről, táj- utcarészletekről készült felvételekre, amikor tehát az ábrázolás módja nem egyéni, amikor a felvétel összhatásában örökít meg a nyilvánosság előtt lezajlott eseményeket. A nyilvánosságra hozatalhoz a felvételen ábrázolt személy hozzájárulására van viszont szükség, ha megállapítható a felvétel egyedisége, egyéni képmás jellege. A panasszal érintett esetben – függetlenül attól, hogy az RTL-Klub a baleset áldozatát a sérelmezett bejátszások alkalmával nem nevezte meg – bárki számára megállapítható volt az elütött személye, ezzel a felvétel egyedivé vált. Az index.hu internetes hírportál már a baleset napján, 2004. május 21-én tudósításában megnevezte az áldozatot, sőt korábbi sporteredményiről és 2004. évi terveiről is beszámolt. Másnap a Magyar Hírlap és a Blikk is megnevezte az áldozatot. Mindhárom sajtószerv részletesen leírta a baleset lefolyását, azonban arról képfelvételt nem közölt. (Nem mellékes az sem, hogy az RTL-Klub Halálos baleset, Kisodródott a versenyautó címmel, „RTL Klub Híradó” forrásmegjelöléssel, 2004. május 21-én 14:44:08 másodperckor honlapjára elhelyezett hírében arról tájékoztatott, hogy „egy 36 éves jásdi férfit gázolt halálra egy versenyautó a Duna-Alba Rally várpalotai szakaszán”. Mivel Jásd község lélekszáma mindössze 837 fő, a baleset áldozatát szűkebb lakókörnyezete is minden kétséget kizárólag azonosítani tudta.) A 2004. május 24-én, 18 óra 30 perkor kezdődő Híradó a balesetet nem, hanem csak az azt megelőző és azt követő pillanatokat mutatta be, az RTL-Klub azonban ennek indokairól megkeresésemre adott válaszában sem adott érdemi magyarázatot.
Ha a közszolgálati műsorszolgáltató, valamint más műsorszolgáltató közszolgálati műsorszámában más képmáshoz fűződő jogát, illetve halott emlékéhez főződő jogot sértve, a jogosult engedélye nélkül mutat be képfelvételt, az emberi méltósághoz való joggal, valamint az abból levezethető kegyeleti joggal összefüggő visszásságot, illetve annak közvetlen veszélyét okozhatja.

II.
Az RTL-Klub a felvételek bemutatása előtt nem vizsgálta meg a felvételeknek a kiskorúak személyiségfejlődésére gyakorolt esetleges hatását. Álláspontja szerint elegendő volt, hogy a híradásokban folyamatosan kihangsúlyozta és feltűntette, hogy „megdöbbentő képeket láthat a néző, a szülő, lehetőséget adva ezzel neki arra, hogy eldöntse meg kívánja-e nézni a megrázó képeket.”
A Médiatv. nem határozza meg sem az időszerű eseményekkel foglalkozó-, sem pedig a hírműsorszám fogalmát, illetve azok megkülönböztetésének szempontjait. Tekintettel arra, hogy a Médiatv. 4. § (1) bekezdése szerint „4. § (1) A közérdeklődésre számot tartó hazai és külföldi eseményekről, vitatott kérdésekről a tájékoztatásnak sokoldalúnak, tényszerűnek, időszerűnek, tárgyilagosnak és kiegyensúlyozottnak kell lennie.”, a hírműsorszámok szükségszerűen időszerű eseményekkel foglalkozó műsorszámnak tekintendőek. Úgy vélem, hogy az RTL-Klub nem volt figyelemmel a Médiatv. 5/A. § (3) bekezdésében foglaltakra, miszerint „időszerű eseményekkel foglalkozó műsorszám, sportműsorszám, illetve reklám nem tehető közzé olyan időszakban, amelyben tartalmának megfelelő kategóriába sorolása esetén közzétételének – előre láthatóan – nem lenne helye.” Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy az RTL-Klub előbbiekben ismertetett mulasztása alkalmas volt a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való jogával összefüggő visszásság közvetlen veszélye okozására.

III.
Megvizsgáltam azt is, hogy az RTL-Klub valóban teljesítette-e a Sajtótv.-ben és Médiatv.-ben előírt tájékoztatási kötelezettségét. A 2004. május 21-én 14:44:08 másodperckor honlapjára elhelyezett, előbbiekben már hivatkozott hírében az alábbiakról tudósított:
„A szerencsétlenség 10 óra után nem sokkal történt. A rajtvonaltól körülbelül 300 méterre lévő ugratóhoz egy 100 km/h sebességgel érkező Mitsubishi Lancer a földet érés után kisodródott - adta hírül a Független Hírügynökség.
A szalagkordontól néhány méterre álló 4-5 fős csoport tagjai látva a közeledő autót még idejében el tudtak ugrani. Egyikük azonban háttal állt, és nem vehette észre az érkező sportkocsit. A 36 éves férfi csak nézőtársai reakcióját észlelte, de kitérni már nem tudott az autó elől. Az ütközés erejétől 30 métert repülő néző egy Aro kisterepjáróra esett rá. 
A balesetben súlyosan sérült a versenyautó 30 éves sofőrje is, akit először a várpalotai, majd a veszprémi kórházba szállítottak. A navigátor sérülés nélkül szállt ki a gépkocsiból. 
A rendezők a versenyt nem, a rajt utáni gyorsasági etapot azonban felfüggesztették. A rendőrség foglalkozás körében elkövetett halált okozó gondatlan veszélyeztetés gyanújával indított büntetőeljárást.”
A 2004. május 21-i híradás szövege – a rendőrségi helyszíni szemle adataival összevetve – tényszerű és pontos volt. Ezzel szemben a balesetről készült videofelvételt kommentáló szöveg több, kisebb-nagyobb tárgyi tévedést tartalmazott. A versenypályát kijelölő néhány tizedmilliméter vastagságú műanyag szalagkordont „szalagkorlátként” jelöli meg, holott az utóbbi fogalom alatt egy több milliméter vastagságú, acélból készülő, az utat szegélyező műtárgyat érti a köznyelv, amely alkalmas annak megakadályozására, hogy egy jármű az utat elhagyja. Az RTL-Klub számára nem volt új információ az sem, hogy a rendőrség büntetőeljárást indított az ügyben, így 4 nappal a baleset után erre hivatkozva a sérelmezett képsorok bemutatását a tájékoztatási kötelezettség teljesítése sem indokolta. A bejátszások alatt többször elhangzott, hogy „a képeket még a rendőrség sem látta, ezért feltehetően csak ez alapján állapítható meg hivatalosan, hogy pontosan mi történt, ki a felelős a megrázó balesetért.” A Veszprém Megyei Rendőrfőkapitány tájékoztatása szerint a nyomozás során nem használták fel az RTL-Klub által bemutatott felvételeket, hanem a balesetben résztvevő gépjármű belső felvételeit használták. (Ez a körülmény a videofelvétel exkluzívitásának is ellentmond.) Úgy vélem, hogy a Sajtótv.-ben foglalt tájékoztatási kötelezettségének akkor tett volna eleget a műsorszolgáltató, ha tényszerűen, időszerűen és teljes körűen számolt volna be a baleset körülményeiről. Ezt azonban elmulasztotta, ezzel a sajtószabadsággal összefüggő visszásságot okozott.

IV.
Ezt követően előbb a Panaszbizottság eljárásait vizsgáltam meg. 
A Panaszbizottság eljáró tanácsai – az ORTT Panaszbizottságának Ügyrendje és az egyes ügyekben eljáró tanácsok eljárási rendjéről szóló 1364/2001. (X. 9.) számú ORTT határozat (a továbbiakban: Ügyrend) 14. § (5) bekezdése értelmében – a panasz benyújtásától számított harminc napon belül megvizsgálják a panaszt, és véleményt alkotnak arról, hogy elutasítják, vagy helyt adnak a panasznak. „A Panaszbizottság az e szakasz szerinti eljárásban hozott véleményében nem állapít meg törvénysértést, elsősorban arról foglal állást, hogy a bepanaszolt műsorszám megfelel-e a műsorszolgáltatás alapelveiből kiolvasható törvényhozói szándéknak”. Ezzel szemben az ORTT jogi igazgatója arról tájékoztatta a panaszosokat, hogy „a Panaszbizottság eljáró tanácsa – más panaszos beadványa alapján – az alábbi döntést fogalmazta meg: „A Panaszbizottság eljáró tanácsának egyhangú álláspontja, hogy a bejátszás kapcsán a műsorszolgáltató eleget tett jogszabályban előírt kötelezettségének: a balesetről készült felvétel előtt szóban és írásban is felhívták a nézők figyelmét arra, hogy megdöbbentő felvételt látnak.”
A Panaszbizottság eljáró tanácsa 11 beérkezett panasz közül mindössze egy panaszt bírált el, a többit mindennemű törvényi, vagy az Ügyrendből eredő felhatalmazás nélkül mindössze egyszerű tájékoztatással intézte el. Álláspontom szerint a panasz előterjesztéséhez való jog nem pusztán azt jelenti, hogy bárki panaszt terjeszthet elő az illetékes állami szerv elé, hanem azt is, hogy panaszát – a hatáskörrel rendelkező, illetékes szervek – érdemben intézik el. Az érdemi elintézés pedig azt is jelenti, hogy az illetékes szervek a panaszt teljes egészében, mindenre kiterjedően elbírálják. A panaszjog ezzel ellentétes értelmezése az alapjog lényeges korlátozását eredményezné. A sérelmezett műsorszámra vonatkozó panaszok – bár több hasonló, vagy azonos elemet tartalmaztak – számos olyan kérdést is felvetettek, amelyeket a Panaszbizottságnak el kellett volna bírálnia, ez azonban nem történt meg.
A Panaszbizottság azzal, hogy a panaszok közül mindössze egyet bírált el, a többit – annak ellenére, hogy a panasszal szemben támasztott követelményeknek megfeleltek – egyszerű tájékoztatással intézte el, a jogállamiság elvével, a jogbiztonság követelményével, a tisztességes eljáráshoz és a panasz előterjesztéséhez való joggal összefüggő visszásságot okozott.

V.
Az ORTT a panasszal érintett műsorszámokra nem terjesztette ki hivatalból eljárását, hanem csak kezdeményezésemre rendelte el azok tartalmi vizsgálatát. Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatában kifejtette, „Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. … A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon.” Megállapítottam, hogy az ORTT alkotmányos kötelezettségét nem teljesítette (objektív alapjogvédelmi kötelezettség) a gyermekek fejlődésének védelme érdekében, ugyanis nem utasította a panaszbizottságot új eljárásra, vagy nem járt el hivatalból olyan ügyekben, melyekben a Panaszbizottság a kiskorúak védelméről szóló törvényi rendelkezések megsértése tárgyában előterjesztett panaszokat nem bírálta el. Az ORTT ezen mulasztásával a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való jogával, a panasz előterjesztéséhez való joggal, valamint a jogállamiság elvével és az abból fakadó jogbiztonság követelményével, továbbá a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot okozott. 

VI.
Áttekintettem az Ügyrend 14. § (5)-(6) bekezdéseiben az „egyéb” panaszokkal kapcsolatban kialakított „vélemény” jogintézményét is. A Médiatv. 48. § (3) bekezdése szerint „A Panaszbizottság ügyrendje tartalmazza a 4. §-a alá nem tartozó panaszügyek elintézésének rendjét is. Az ilyen ügyekben a Panaszbizottság a panaszt megvizsgálja és állásfoglalásáról tájékoztatja a panaszost, az érintett műsorszolgáltatót, továbbá – ha ezt szükségesnek tartja – a közvéleményt.” Az Ügyrend hivatkozott 14. § (5) bekezdése szerint a Panaszbizottság megvizsgálja a panaszt, és véleményt alkot arról, hogy elutasítja, vagy helyt ad-e a panasznak Az Ügyrend 14. § (6) bekezdése szerint „a Panaszbizottság e szakasz szerinti eljárásában hozott döntése nem minősül közigazgatási határozatnak és ellene sem az ORTT-hez, sem a bírósághoz nem lehet jogorvoslati kérelemmel fordulni.” 
A Panaszbizottság által érdemben el nem bírált „egyéb” panaszok a Médiatv. egy-egy rendelkezésének megsértését kifogásolták. A Médiatv. nem ismeri a Panaszbizottság által alkotott „vélemény” jogintézményét. Ezzel szemben a Médiatv. már többször hivatkozott 48. § (3) bekezdése értelmében a Panaszbizottság a panaszt megvizsgálja és állásfoglalásáról tájékoztatja – többek között – a panaszost. Ugyanezen § (5) bekezdése szerint az ORTT legalább félévente megvitatja és értékeli a Panaszbizottság által hozott állásfoglalásokat. Mindezek alapján megállapítottam, hogy az ORTT az Ügyrendben egy új típusú, a törvény által nem szabályozott „döntés-fajtát” alakított ki. A felhatalmazás kereteit messze meghaladó normatív tartalmú szabályozás eredményeként létrejött jogintézmény önmagában is a jogállamiság elvével összefüggésben visszásságot okoz. 
A Médiatv. 51. § (1) bekezdése szerint – amely a Panaszbizottság állásfoglalása elleni jogorvoslatról rendelkezik – jogorvoslati kérelemmel az ORTT-hez lehet fordulni az állásfoglalás közlésétől számított negyvennyolc órán belül. A műsorszolgáltató jogorvoslati kérelme halasztó hatályú. A hivatkozott § (2) bekezdése értelmében »az ORTT a jogorvoslati kérelemről nyolc napon belül határoz. Az ORTT elmarasztaló határozatát, illetve ha az ORTT a műsorszolgáltató kérelmét elutasítja, a Panaszbizottság állásfoglalását azonnal teljesíteni kell.« A (3) bekezdés teszi lehetővé az ORTT – jogorvoslati eljárásban hozott – határozatának a Pp. XX. fejezetének szabályai szerinti bírósági felülvizsgálatát. 
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény 57. § (5) bekezdése kimondja: »A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot – a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan – a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.« A Médiatv. előbbiekben hivatkozott rendelkezései nem tesznek különbséget a Panaszbizottság különböző eljárásai alapján született döntései között. Ennek az az oka, hogy a Médiatv. 47-51. §-ai, melyek a kiegyensúlyozott tájékoztatás követelményének megsértése miatt indult panaszokra vonatkozó eljárási szabályokat részletezik, azonban nem rendelkeznek a Médiatv. 3. §-ában foglalt alapelvek megsértése miatt előterjesztett panaszok miatti eljárásokról. Ezen túlmenően a Médiatv. nem zárja ki kifejezetten az »egyéb« panaszok tárgyában hozott állásfoglalások elleni jogorvoslatot. Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy a Panaszbizottság »véleménye« elleni jogorvoslatnak az Ügyrend 14. § (6) bekezdésében történő kizárása a jogorvoslathoz való alapvető joggal összefüggő visszásságot eredményez.

Fenti álláspontomat támasztja alá az is, hogy miután az ORTT elrendelte a műsorszám tartalmi vizsgálatát, 476/2005. (III. 17.) számú határozatában a Panaszbizottság korábban kialakított „véleményével” ellentétesen megállapította, hogy az RTL-Klub megsértette a Médiatv. 5. § (1) bekezdésében foglaltakat. Az Ügyrend jogorvoslatot kizáró rendelkezései miatt a jogsértés megállapítására csak a megkeresésem nyomán indult közigazgatási eljárás eredményeként került sor. Ez rávilágít arra is, hogy – amellett, hogy alkotmányos joggal összefüggő visszásságot okoz – indokolatlan az „egyéb” panaszok ügyében született döntések elleni jogorvoslat kizárása.
Az ORTT egy tagja 4-SzA 151/2004. számon „az ORTT-hez érkező bejelentések és panaszok kezelésének rendje” című, 151/2004. számú előterjesztéshez fűzött, 2004. április 19. napján kelt módosító javaslata – az előbbiekben kifejtettekkel összhangban – foglalkozott az egyéb panaszok elleni jogorvoslat kérdésével, azonban azt az ORTT többségi szavazással elutasította. A szóban forgó módosító javaslatban foglaltak – megítélésem szerint – alkalmasak lettek volna arra, hogy az általam megállapított, a Panaszbizottság ügyrendjéből eredő alkotmányos visszásságokat megszűntessék. A módosító javaslatban az ORTT tagja rámutat: „Miután a Médiatv.-ben a jogalkotó nem korlátozta az úgynevezett egyéb panaszok, mint Panaszbizottsági állásfoglalások, ezáltal hatósági döntések elleni jogorvoslat jogát, ezért ez a jog minden panaszost megillet, de nem az Áe., hanem az Alkotmány [57. § (5) bekezdése] alapján.” A módosító javaslat több helyen éles kritikával illeti az Ügyrend korábbi 14. § (6) bekezdésében (jelenleg 15. § (6) bekezdése) foglalt, jogorvoslatot kizáró szabályt. 

VII.
Vitatom az ORTT elnökének azon tájékoztatását, miszerint nem volt megállapítható a Médiatv. 3. § (2) bekezdésének sérelme, mert „az RTL-Klub által sugárzott beszámoló nem sértett emberi jogokat, figyelembe véve, hogy nem hangzott el a halálos balesetet szenvedett néző neve, illetve arca sem volt felismerhető. A képek olyan távolságból készültek, hogy a történésekből nem vehető ki semmilyen konkrétum az áldozat személyét illetően.” Mint azt jelentésem I. pontjában is kifejtettem: a műsorszolgáltató a baleset áldozatának lakóhelyét és életkorát megjelölte, továbbá több nyomtatott és internetes sajtótermék a balesetről készült tudósításában megnevezte az elhunytat. A hírek világának tágabb kontextusából pedig nem ragadható ki egyetlen tudósítás: a balesetről készült híradások alapján egyértelműen, minden kétséget kizáró módon azonosítható volt a sértett személye. Az ORTT – azzal, hogy a panasszal érintett bejátszásokkal kapcsolatban nem vizsgálta a Médiatv. 3. § (2) bekezdésének esetleges megsértését – az emberi méltóságból levezethető kegyeleti jogot nem tartotta tiszteletben. Ennek ellenére mellőztem az alkotmányos joggal összefüggő visszásság megállapítását, mert arra jogosulttól (hozzátartozó, végrendeleti örökös stb.) nem érkezett hozzám panasz.

VIII.
Az ORTT álláspontja szerint „bár a panaszok mindegyike kitért a kiskorúak védelmével foglalkozó kérdésekre, a Panaszbizottság eljáró tanácsának vizsgálata nem terjedt ki arra, hogy a felvétel ilyetén gyakorolt hatása gyakorolt-e, illetve gyakorolhatott-e hatást a kiskorúak személyiségfejlődésére, és ha igen, milyet. A tanács kizárólag azt vizsgálta, hogy a műsorszolgáltató megfelelő módon felhívta-e a nézők figyelmét arra, hogy a következő képsorokon mi látható. Mindamellett tájékoztat[ott] arról, hogy a [Médiatv.] 5/A. § (1) bekezdése alapján a hírműsorszámokra nem vonatkoznak a korhatári jelzésekre irányadó követelmények.”
Az ORTT idézett álláspontját sem fogadtam el. Mint arra már korábban utaltam, úgy vélem, hogy a műsorszolgáltatónak, valamint panasz alapján a Panaszbizottságnak és magának az ORTT-nek is folyamatosan, valamennyi – a korhatári jelzések feltüntetési kötelezettsége alól mentes – műsorszám tekintetében vizsgálnia kell a műsor kiskorúak személyiségfejlődésére gyakorolt hatását. Ezt támasztja alá a Médiatv. 5/A. § (3) bekezdésének kategorikus előírása, miszerint „időszerű eseményekkel foglalkozó műsorszám, sportműsorszám, illetve reklám nem tehető közzé olyan időszakban, amelyben tartalmának megfelelő kategóriába sorolása esetén közzétételének – előre láthatóan – nem lenne helye.”
Tekintettel azonban arra, hogy mind a Médiatv., mind pedig az ORTT 1494/2002. (X.17.) sz. határozatával (a továbbiakban: klasszifikációs állásfoglalás) a kiskorúak fizikai, szellemi vagy erkölcsi fejlődésének kedvezőtlen befolyásolására alkalmas műsorszámok jellemzőit példálózóan (a „különösen”, illetve a „különösen az által” kifejezések erre utalnak) jelöli meg, előfordulhatnak olyan esetek, amelyeket sem a Médiatv., sem pedig a klasszifikációs állásfoglalás nem nevesít. Ilyen lehet, pl. egy műsorszámban bemutatott személy emberi méltóságának megsértése, vagy – mint jelen ügyben is – a halott emlékének megsértése, amely alkalmas lehet arra, hogy a kiskorú erkölcsi fejlődését kedvezőtlenül befolyásolja.
Álláspontom szerint az alapjogok megsértését semleges vagy pozitív színben feltűntető műsorszám súlyos morális bizonytalanságot kelthet a kiskorúakban. Az ilyen tartalmat is bemutató műsorokat a közzététel előtt a műsorszolgáltatóknak kell megfelelően klasszifikálni. Azokat az eseteket pedig, amelyekben a megfelelő minősítésre nem (esetleg nem megfelelően) került sor, így a műsorszám nem a megfelelő jelzéssel, nem a megfelelő időpontban került közzétételre – az erőszakhoz, illetve a szexualitáshoz hasonlóan – mind a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való jogának érvényesülése, mind pedig az állam objektív intézményvédelmi kötelezettségének teljesítése érdekében, az ORTT-nek felügyeleti és ellenőrzési jogkörében vizsgálnia kell.
A panaszban érintett felvételek kiskorúak személyiségfejlődésére gyakorolt hatását azonban – a panaszok és megkeresésem ellenére – érdemben sem a Panaszbizottság, sem pedig az ORTT nem vizsgálta, ezzel a Panaszbizottság és az ORTT is a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való jogával összefüggő visszásság közvetlen veszélyét okozta.

IX.
Az ORTT arra vonatkozó kérdésemre, miszerint a panaszok nagy száma és jelentősége miatt nem lett volna-e indokolt, hogy az ügyben az ORTT – még megkeresésem előtt – eljárjon, a következőket válaszolta: „…a[z ORTT] véleménye az, hogy nem elvárható az [ORTT-től], hogy a [Médiatv.] 48. § (3) bekezdése alá tartozó panaszok esetén – még ha a panaszbizottság hatósági ügyekben is dönt – a Panaszbizottság eljárását kontrollálva, döntését esetleg felülbírálva minden esetben maga is eljárjon. A [Médiatv.] 48. § (3) bekezdésében szereplő »egyéb panasz« intézménye lehetőséget ad az állampolgároknak arra, hogy a kiegyensúlyozott tájékoztatáson túl olyan ügyekben a Panaszbizottsághoz forduljanak, amelyek a műsorszolgáltatás egyéb aspektusait érintik és beletartoznak olyan esetek is, amelyeknél nehéz meghúzni vonalat a szerint, hogy a[z ORTT] hatósági jogkörébe, vagy a Panaszbizottság eljárása alá tartoznak. A konkrét ügyben beérkezett minden panasz egyéb panasznak tekintendő, mivel azok a műsorszolgáltató tevékenységét kifogásolták, nem konkrét eljárást, illetve vizsgálatot kértek a panaszosok, hanem felháborítónak tartották a felvételek közzétételét.”
Az ORTT idézett álláspontját nem osztom, mert a 23-3-925/2004 számú panaszban annak előterjesztője kifejezetten kérte, hogy alkalmazzanak az RTL-Klubbal szemben szankciót, a 23-3-948/2004 számú panaszt pedig – tartalma alapján – a Médiatv. 4. §-a szerinti panasznak kellett volna minősíteni, mert az az elfogulatlan, pontos és időszerű tájékoztatást kérte számon. Ez annak ellenére igaz, hogy ezutóbbi panaszból nem derült ki, hogy a Panaszos tett-e kifogást a műsorszolgáltatónál. 

X.
Az ORTT 476/2005 (III. 17.) számú határozatában megállapította, hogy az RTL-Klub megsértette a Médiatv. 5. § (1) bekezdésében foglaltakat, ezért az ORTT a Médiatv. 112. § (1) bekezdés a) pontja alapján felhívta a műsorszolgáltatót a sérelmezett magatartás megszüntetésére. A szankció alkalmazását azzal indokolta az ORTT, hogy a Médiatv. 5. § (1) bekezdésének megsértését eddig egy alkalommal tapasztalta az RTL-Klubnál, amely miatt a 621/1999. (XII. 7.) sz. határozatában ugyancsak a 112. § (1) bekezdés a) pontjában foglalt szankciót alkalmazta. Közel egy évvel a sérelmezett műsorszám bemutatását követően, amikor az RTL-Klub a sérelmezett magatartást már önként nem folytatta, fogalmilag kizárt és így teljességgel okszerűtlen volt felhívni annak „nem folytatására”.
A szankció indokolása nem tért ki azonban arra, hogy az ORTT az RTL-Klubbal szemben az említett 6 évvel korábbi esetet kivéve, a Médiatv. más rendelkezésének megsértését megállapította-e, ha igen, amiatt alkalmazott-e bármilyen törvényi szankciót. Az ORTT-nek olyan szankciókat kell alkalmaznia, amelyek mind a generális prevenciót (vagyis, hogy valamennyi műsorszolgáltatót visszatartsa a jövőbeni jogsértéstől), mind a speciális prevenciót (a jogsértőt visszatartsa egy eseteleges újabb jogsértéstől) képesek megvalósítani.
A Médiatv. 112. § (1) bekezdése szerint „Ha a műsorszolgáltató az e törvényben, illetve a szerzői jogról szóló törvényben, valamint a műsorszolgáltatási szerződésben és a rádióengedélyben előírt feltételeket és előírásokat nem teljesíti vagy megsérti, az ORTT a) felhívja a műsorszolgáltatót a sérelmezett magatartás megszüntetésére, b) írásbeli figyelmeztetésben megállapítja a jogsértést, és felhívja a műsorszolgáltatót a jogsértés megszüntetésére, illetve arra, hogy a jövőben tartózkodjon a jogsértéstől, c) meghatározott időre, de legfeljebb harminc napra felfüggeszti a műsorszolgáltatási jogosultság gyakorlását, d) érvényesíti a szerződésben megállapított kötbért, e) a közszolgálati műsorszolgáltatóval, a bejelentés alapján műsorszolgáltatást végző műsorszolgáltatóval szemben, illetve a Panaszbizottság kezdeményezésére bírságot szab ki a 135. § szerinti összeghatárok között, f) azonnali hatállyal felmondja a szerződést.”
A Médiatv. idézett rendelkezései nem csak megengedik, hanem elő is írják az ORTT számára az eljárást és a meghatározott hátrányok alkalmazását. Ebből következik, hogy az ORTT a vizsgált esettel összefüggésben nem értékelte az összes törvénysértést és szerződésszegést, a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelményével összefüggő visszásságot okozott.

Javaslatok és kezdeményezések
Az Obtv. 25. §-a alapján javaslom az Országgyűlésnek, hogy a Médiatv. kiegészítésével állapítsa meg a Panaszbizottság „egyéb” panaszokra vonatkozó eljárásának főbb szabályait, továbbá a Panaszbizottság döntése elleni jogorvoslás általános szabályait. 
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése szerint kezdeményezem az ORTT elnökénél, hogy az ORTT minden olyan ügyben gyakorolja hatáskörét, amelyben felmerül, hogy a műsorszolgáltatók megsérthették a Médiatv. rendelkezéseit. Amikor megállapítja a Médiatv. megsértését vagy szerződésszegést, a speciális- és generális prevenció megvalósulása érdekében alkalmazzon a jogsértés súlyának megfelelő szankciót. A Panaszbizottság eljárása során az Ügyrend szabályai szerint járjon el. 
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem az RTL-Klub vezérigazgatójánál, hogy a műsorszolgáltató közszolgálati műsorszámai szerkesztése során különös figyelemmel járjon el más képmáshoz fűződő jogát, illetve halott emlékéhez főződő jogot érintő felvételeik közzétételekor. Az időszerű eseményekkel foglalkozó műsorszám, sportműsorszám, illetve reklám közzététele során legyen figyelemmel a műsorszám kiskorúak személyiségfejlődésére gyakorolt hatására is. Tájékoztatási kötelezettségének tényszerűen, időszerűen és teljes körűen tegyen eleget.
Jelentésemet tájékoztatásul megküldöm a jelen vizsgálatommal nem érintett, Magyar Nemzeti Autósport Szövetség Rallye Sport Bizottságának (MNASZ RSB) is. 

Budapest, 2006. június 29.

Takács Albert sk.