Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4720/2004. számú ügyben

Előadó: dr. Juhász Zoltán
Az eljárás megindulása
A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult, s beadványában azt sérelmezte, hogy az igazságügyi tartozás miatt folyamatban lévő végrehajtási eljárás során végrehajtási jog bejegyzésére került sor egy olyan ingatlanra nézve, melynek ½ részben ő is tulajdonosa, azonban – állítása szerint – a végrehajtási jog bejegyzéséről értesítést nem kapott. A vizsgálat a tulajdonhoz való jog, valamint az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
Az ügyben megkerestem az érintett bírósági végrehajtói irodát, valamint az érintett körzeti földhivatalt. A körzeti földhivatal első válasza nem tartalmazta a feltett kérdésre a választ, ezért ismételten meg kellett keresnem, e második megkeresésre adott érdemi választ a körzeti földhivatal. A megküldött válaszlevél és az iratok alapján az alábbiak állapíthatóak meg.
A Pest Megyei Bíróság, mint végrehajtást kérő szerepelt az ügyben, a végrehajtás alapjául szolgáló határozat a Dabasi Városi Bíróság 2002. V. 22-én kelt 4. P. 20.158/2002/7. számú végzése volt, mely 2002. VI. 7-én emelkedett jogerőre.
A Pest Megyei Bíróság Gazdasági Hivatala az adóst önkéntes teljesítésre felszólította, majd a megadott teljesítési határidő eredménytelen eltelte után került az ügy a megyei bírósági végrehajtóhoz (a továbbiakban: végrehajtó). A végrehajtó először önkéntes teljesítésre hívta fel az adóst, azonban – bár a felhívást az adós átvette – az eredménytelen maradt.
A végrehajtást kérő az adós tulajdoni illetőségére kérte a végrehajtási jog bejegyzését. A tulajdoni lap(ok) szerint az adós tulajdonában egy ingatlan fele részben (a továbbiakban: ingatlan 1), míg egy másik ingatlannak (a továbbiakban: ingatlan 2) szintén fele részben tulajdonosa az adós. Az utóbbi ingatlan 2-vel jelölt ingatlan tulajdonosa fele részben a panaszos, aki az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult. 
A végrehajtási jog bejegyzésére irányuló kérelmeknek (melyek 2004. VI. 17-én kerültek megküldésre) megfelelően az adós tulajdoni illetőségeire a végrehajtási jog bejegyzésre került. A bejegyző határozatokról az illetékes körzeti földhivatal az adóst, a határozatot hozó bíróságot, a végrehajtást kérőt és a Pest Megyei Bíróság Végrehajtók Irodáját értesítette.
A teljesítés elmaradása miatt árverések kitűzésére irányuló kérelmet terjesztett elő a végrehajtást kérő 2004. VIII. 13-i beadványában. Az adós végül a végrehajtási jog bejegyzésére figyelemmel 2004. IX. 6-án tartozását megfizette, ugyanazon a napon a bíróság mindkettő ingatlan tulajdoni illetőségére nézve intézkedett a végrehajtási jog törlése felől.
Az illetékes körzeti földhivatal intézkedett a végrehajtási jog törléséről. A törlési határozatról már értesült a panaszos is.

Az ügy jogszabályi háttere
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv)
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
29. § (1) E törvény alkalmazásában - a (2) bekezdésben foglaltak kivételével - hatóság: j) a megyei bírósági végrehajtó és az önálló bírósági végrehajtó. (2) E törvény alkalmazásában nem minősül hatóságnak: e) a bíróság;

A bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény
7. § (1) A bírósági végrehajtás során a pénzkövetelést elsősorban a pénzügyi intézménynél kezelt, az adós rendelkezése alatt álló összegből, illetőleg az adós munkabéréből, illetményéből, munkadíjából, a munkaviszonyon, munkaviszony jellegű szövetkezeti jogviszonyon, közszolgálati és közalkalmazotti jogviszonyon, szolgálati viszonyon, társadalombiztosítási jogviszonyon alapuló járandóságából, valamint a munkából eredő egyéb rendszeres, időszakonként visszatérően kapott díjazásából, juttatásából, követeléséből (a továbbiakban együtt: munkabéréből) kell behajtani. (2) Ha előre látható, hogy a követelést a munkabérre, illetőleg a pénzügyi intézménynél kezelt összegre vezetett végrehajtással nem lehet viszonylag rövidebb időn belül behajtani, az adós bármilyen lefoglalható vagyontárgya végrehajtás alá vonható. A lefoglalt ingatlant azonban csak akkor lehet értékesíteni, ha a követelés az adós egyéb vagyontárgyaiból nincs teljesen fedezve, vagy csak aránytalanul hosszú idő múlva elégíthető ki.
8. § (1) E törvény keretei között a végrehajtást kérő rendelkezésétől függ, hogy az adós milyen jellegű vagyontárgyából kívánja követelésének végrehajtását. (2) A bíróság a végrehajtási kényszer arányos, illetőleg fokozatos alkalmazása céljából a végrehajtást kérő rendelkezésétől az adós érdekében eltérhet.
136. § (1) Az adós tulajdonában levő ingatlant az ingatlan jellegére, művelési ágára és az ingatlant terhelő jogra vagy tilalomra, továbbá az ingatlanhoz kapcsolódó, az ingatlan-nyilvántartásba feljegyzett tényekre tekintet nélkül végrehajtás alá lehet vonni. (2) Ha az állami tulajdonban álló ingatlant a kezelőjének a tartozása fejében vonták végrehajtás alá, e törvénynek a tulajdonjogra vonatkozó rendelkezéseit a kezelői jogra kell megfelelően alkalmazni. (3) Mentes a végrehajtás alól az az ingatlan, amelyet a felszámolási eljárás során nem lehet az adós vagyonához tartozóként figyelembe venni.
137. § (1) A végrehajtás alá vont ingatlant megszerző új tulajdonos tulajdonjogát csak a következő jogok terhelhetik: a) a telki szolgalom, b) a közérdekű használati jog, c) az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett haszonélvezeti jog, d) a törvényen alapuló haszonélvezeti jog akkor is, ha nincs az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezve. (2) Nem terheli az ingatlant megszerző tulajdonos tulajdonjogát a haszonélvezeti jog - függetlenül attól, hogy az ingatlan-nyilvántartásba be van-e jegyezve -, ha annak jogosultja a végrehajtást kérő követelésének kielégítéséért felelős, vagy ha azt a jelzálogjog keletkezése után szerződéssel létesítették.
138. § (1) Ha a végrehajtható okirat tartalmazza az ingatlan adatait, a végrehajtó a végrehajtási költség megelőlegezését követő 3 munkanapon belül lefoglalja az ingatlant. Ha a végrehajtást kérő a végrehajtási kérelemben úgy rendelkezett, hogy az adós ingatlanát is vonják végrehajtás alá, vagy az adós ingatlanának végrehajtás alá vonását nem zárta ki, de a végrehajtási kérelemben az ingatlan adatait nem jelölte meg, a végrehajtó a végrehajtási költség előlegezését és az ingatlan adatainak beszerzését követő 3 munkanapon belül intézkedik az ingatlan lefoglalása iránt. (2) A végrehajtó az ingatlan lefoglalása végett megkeresi a földhivatalt, hogy a végrehajtási jogot jegyezze be az ingatlan-nyilvántartásba, egyúttal felhívja a földhivatalt, hogy a végrehajtási jog bejegyzésével kapcsolatos határozatának megküldésével együtt tájékoztassa a végrehajtót azoknak a nevéről és lakóhelyéről (székhelyéről), akiknek az ingatlanra vonatkozólag az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett joguk van. A foglalás a végrehajtási jog bejegyzésével valósul meg. (3) A földhivatal a végrehajtási jog bejegyzését - ideértve a megelőző beadványokat is - soron kívül intézi el. (4) A földhivatal a végrehajtási jog bejegyzéséről szóló határozatát a végrehajtónak, a feleknek és azoknak kézbesíti, akiknek az ingatlanra vonatkozólag az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett joguk van, egyúttal megadja a végrehajtónak a (2) bekezdés szerinti tájékoztatást. (5) Halasztó hatályú igényper indításának a végrehajtási jog bejegyzéséről szóló első fokú földhivatali határozat alapján van helye. (6) A lefoglalt ingatlanra vonatkozólag jogot csak azzal a feltétellel lehet szerezni, hogy az a végrehajtást kérő végrehajtási jogát nem sérti, és a végrehajtás célját nem hiúsítja meg.

1997. évi CXLI. törvény az ingatlan-nyilvántartásról
52. § (1) A jogok és tények bejegyzéséről, adatok átvezetéséről szóló határozatot - a változás tulajdoni lapon történő átvezetése után - kézbesíteni kell a) a kérelmezőnek az eredeti aláírással ellátott okirattal, ha ezt az okiratot nem kell az illetékhivatalnak továbbítani, b) annak, aki a bejegyzés folytán jogosulttá vált, illetőleg akinek érdekében a jogot vagy tényt bejegyezték, c) annak, akinek bejegyzett joga módosult, vagy megszűnt, illetőleg akinek érdekében a bejegyzett jog vagy tény módosult, vagy megszűnt, d) tulajdoni hányadot érintő bejegyzés esetén valamennyi tulajdonostársnak, e) a földrészlet tulajdonosának, ha egyéb önálló ingatlan tulajdonjogát ruházták át, f) az ingatlan tulajdonosának, az állam tulajdonosi jogait gyakorló szervezetnek és mindazoknak, akiknek jogát az új bejegyzés érinti, kivéve, ha a földhivatal hatósági határozat alapján vagy a bíróság megkeresésére a 17. § (1) bekezdésének a)-g) pontjaiban meghatározott tényt jegyezte be az ingatlan-nyilvántartásba, g) telekalakítás esetén az első fokú építésügyi hatóság részére, h) külföldi, valamint a termőföldről szóló 1994. évi LV. törvény szerinti tagállami állampolgár termőföldnek nem minősülő ingatlanra vonatkozó tulajdonszerzése esetén a megyei, fővárosi közigazgatási hivatalnak, i) adó- és illetéktartozás behajtására irányuló végrehajtási jog bejegyzéséről, a bejegyzést kérő adóhatóságnak, illetőleg az első fokú illetékhivatalnak, j) ha az érdekelt kiskorú vagy gondnokság alatt áll, a gyámhatóságnak, k) felszámolás vagy végelszámolás alatt álló jogosult esetében a felszámolónak, illetve a végelszámolónak, l) a termőföldről szóló 1994. évi LV. törvény szerinti tagállami állampolgár termőföld tulajdonszerzése esetén - a bejegyzés alapját képező okirat másolatával együtt - a termőföld fekvése szerint illetékes megyei földművelésügyi hivatalnak. (2) Az elutasító határozatot kézbesíteni kell a) a kérelmezőnek, b) annak részére, aki a kérelem teljesítése esetén a bejegyzéssel jogot szerezne, továbbá c) annak, akinek a kérelmére (megkeresésére) valamely jogilag jelentős tényt kellene az ingatlan-nyilvántartásban feljegyezni. (3) A hagyatékátadó végzés alapján hozott határozatot a közjegyző részére csak akkor kell kézbesíteni, ha az egészben vagy részben elutasítást tartalmaz. (4) A fellebbezés, illetőleg a bírósági jogorvoslati kérelem benyújtása tényének bejegyzését a beadványra vezetett határozattal (záradékkal) kell igazolni. Erről a fellebbezőt, illetőleg a kérelmezőt értesíteni nem kell.

Az érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

A vizsgálat megállapításai
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében, az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn; feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A törvény a 2001. évi módosítását követően úgy rendelkezett, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosának vizsgálódási körébe tartozik a végrehajtó, melynek eljárásával kapcsolatban közigazgatási jogorvoslati lehetőség nincs biztosítva.
Az országgyűlési biztosnak nincsen lehetősége a bírósági határozatok felülvizsgálatára, valamint arra sem, hogy a bíróság eljárását vizsgálja. Mindennek alapja az Obtv. 29. §-ának (1) bekezdése, figyelemmel ugyanezen szakasz (2) bekezdésének e) pontjára, valamint az Alkotmánybíróság 17/1994. (III. 29.) AB határozatában foglaltak. Ezek alapján az országgyűlési biztosnak nincs lehetősége bírósági döntés, illetve eljárás felülvizsgálatára, s olyan kérdést sem vizsgálhat, amely a bíróság hatáskörébe tartozik.
Mivel bírósági végrehajtási eljárásban a végrehajtó intézkedése ellen a bírósághoz lehet fordulni végrehajtási kifogással – a közigazgatási bíróságra vonatkozó szabály megfelelő értelmezésével (analógia) jár el az országgyűlési biztos. Ennek értelmében a végrehajtó eljárását vizsgálja, kivéve az olyan kérdést vagy kérdéseket, amelyre nézve bírósági eljárás van folyamatban, illetve amelyben a bíróság már érdemben döntött, valamint azokat a kérdéseket, melyek a bíróság hatáskörébe tartoznak.
A végrehajtó a bírósági végrehajtási eljárás folyamán, a végrehajtási cselekmények foganatosítás során a bíróság rendelkezései, valamint a megadott adatok alapján jár el. A bíróság döntését, rendelkezéseit nem vonhatja kétségbe. A bíróság döntései ellen a bírósági eljárás keretében meglévő eszközökkel lehet élni (pl.: fellebbezés, felülvizsgálati kérelem, perújítás).
A bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény (Vht.) alapvető rendelkezései előírják a végrehajtási kényszer arányos és fokozatos alkalmazását. Jelen esetben – mivel azonnali beszedési megbízás alkalmazásának lehetősége nem állt fenn – ez azt jelenti, hogy a bírósági végrehajtás során a pénzkövetelést elsősorban az adós munkabéréből, egyéb járandóságából, így nyugdíjából, illetőleg a pénzintézetnél kezelt őt megillető összegből kell behajtani. Ha előre látható, hogy a munkabérre vagy a pénzintézetnél kezelt összegre vezetett végrehajtás viszonylag rövid időn belül nem vezet eredményre, a panaszos (adós) bármely vagyontárgya végrehajtás alá vonható. A lefoglalt ingatlant csak akkor lehet értékesíteni, ha a követelés a panaszos vagyontárgyaiból nincs teljesen fedezve vagy csak aránytalanul hosszú idő múlva elégíthető ki (Vht. 7. §). Ugyanakkor figyelembe kell venni a végrehajtást kérő rendelkezési jogát is, amely szerint a törvény keretei között a végrehajtást kérő rendelkezésétől függ, hogy az adós milyen jellegű vagyontárgyából kívánja követelésének végrehajtását. A bíróság a végrehajtási kényszer arányos, illetőleg fokozatos alkalmazása céljából a végrehajtást kérő rendelkezésétől az adós érdekében eltérhet (Vht. 8. §).
Figyelembe véve a rendelkezésre álló adatokat, megállapítható, hogy a hatályos jogszabályoknak megfelelően járt el a végrehajtó. Ugyanakkor a Vht. 138. § (4) bekezdése szerint a földhivatal a végrehajtási jog bejegyzéséről szóló határozatát a végrehajtónak, a feleknek és azoknak kézbesíti, akiknek az ingatlanra vonatkozólag az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett joguk van. Az ingatlan nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. tv. 52. § (1) bek. d) pontja alapján pedig a földhivatalnak a tulajdoni hányadot érintő bejegyzés esetén valamennyi tulajdonostársat értesítenie kell.
A rendelkezésemre álló iratok, valamint válaszlevelek alapján megállapítható, hogy a körzeti földhivatal a tulajdoni hányadra (illetőségre) történt végrehajtási jog bejegyzésről nem értesítette a tulajdonostársat, azaz a panaszost. A bejegyző határozatot nem küldte meg a panaszosnak, aki az adós tulajdonostársa volt. A végrehajtási jog az adós teljesítésére tekintettel időközben törlésre került. A törlésről a panaszos is szabályszerűen értesítve lett.
Mindezek alapján – tekintettel arra is, hogy a panasz időközben megoldódott, azonban a tulajdonhoz való jog, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének veszélye fent állt – felhívom a figyelmét az érintett körzeti földhivatal vezetőjének, hogy a jövőben fokozottan figyeljen, és munkatársait is figyelmeztesse az eljárási jogszabályok maradéktalan betartására. Ezek érvényesülése biztosítja az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó garanciális jellegű elvek és jogok (jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog) gyakorlati megvalósulását. Az ügyben a vizsgálatot lezárom, ajánlást nem teszek.

Budapest, 2005. november 15.

Lenkovics Barnabás sk.