Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4525/2004. számú ügyben

Előadó: Nagy Tiborné

Az eljárás megindulása
A panaszos azzal fordult az országgyűlési biztoshoz, hogy a dunaföldvári hídhoz vezető tehermentesítő utat a lakóházától pár méterre építik. Ezzel nyugalmuknak vége, házuk eladhatatlanná válik. Tanácsot és segítséget kér, szabályosan történt-e mindez, és hova fordulhatna az „igazát keresni”.
A panasz alapján felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált, a jogállamiság részét képező jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz és a 13. § (1) bekezdésében foglalt, a tulajdonhoz való állampolgári jog megsértésének gyanúja, ezért a Közlekedési Főfelügyelet  (a továbbiakban: Főfelügyelet) Főigazgatóját felkértem vizsgálat lefolytatására.

Alkalmazott jogszabályok
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.) 
1988. évi I. törvény a közúti közlekedésről, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 30/1988. (IV. 21.) MT rendelettel (Kktv.) 
1995. évi LIII. törvény a környezet védelmének általános szabályairól 
231/1997. (XII. 12.) Korm. rendelet az egységes közlekedési hatósági szervezet feladat- és hatásköréről
12/1983. (V. 12.) MT rendelet a zaj- és rezgésvédelemről 
21/2001. (II. 14.) Korm. r. a levegő védelmével kapcsolatos egyes szabályokról 
15/2000. (XI. 16.) KöViM rendelet az utak építésének, forgalomba helyezésének és megszüntetésének engedélyezéséről

A megállapított tényállás
A panaszos háza mellett az 52. számú főút dunaföldvári tehermentesítő szakaszának az 5111. számú úttal és két városi úttal való kereszteződését megoldó körforgalmú csomópontját építették meg. 
A Tolna Megyei Közlekedési Felügyelet az 52. számú főút dunaföldvári tehermentesítő szakaszának – említett körforgalmú csomópontot is magába foglaló – megépítésére a Nemzeti Autópálya Rt. (a továbbiakban: NARt.) kérésére 2003. április 30-án adta ki az engedélyt. A határozatot azokkal az ingatlantulajdonosokkal közölte, akiket a NARt. közlekedési hatósághoz benyújtott jegyzéke tartalmazott, egyúttal megküldte a határozatot Dunaföldvár Város Polgármesteri Hivatalának azzal, hogy azt tegye közszemlére. 
Az útépítésben terület-igénybevétellel is érintett ingatlantulajdonosok a határozatot közvetlenül megkapták, a többi ingatlantulajdonos közszemlére tétellel történő tájékoztatását pedig az utak építésének, forgalomba helyezésének és megszüntetésének engedélyezéséről szóló 15/2000. (XI. 16.) KöViM rendelet 16. § (2) bekezdése tette lehetővé. 
A panaszos a NARt. által rendelkezésre bocsátott név- és címjegyzéken nem szerepelt, de a határozat közzétételéről – a tervezett körforgalmú csomópont környezetében érintett ingatlantulajdonosokhoz hasonlóan – értesülhetett. 
Ingatlanának egy része a benyújtott terv környezetvédelmi helyszínrajza szerint belül van a körforgalmú csomópontra vonatkozó levegőszennyezettségi védőtávolságon. Ugyanezen terv műszaki leírása viszont nem tért ki a panaszos ingatlanára, mint védendő ingatlanra. Annak védelmével a Közép-Dunántúli Környezetvédelmi Felügyelőség ezért vélhetően nem foglalkozott szakhatósági állásfoglalásában, melyben előírta 25 m-es zajterhelési védőövezet kialakítását. Ennek következtében a panaszos ingatlanának védelme nem került bele az útépítést engedélyező határozatba.
A Környezetvédelmi Felügyelőség mint szakhatóság előírta a használatba vétel feltételeként a védelmi övezetben lévő létesítmények pontos feltüntetését. A NARt. által ez alapján elkészített geodéziai helyszínrajz a 25 m-es védőövezetben nem tartalmazta a panaszos ingatlanát (míg a környezetvédelmi helyszínrajz igen). Ezt a munkarészt a szakhatóság elfogadta.
A Tolna Megyei Közlekedési Felügyelet a fentiek alapján hozta meg útépítést engedélyező határozatát, melyben a panaszos ingatlanára vonatkozó kötelezettséget nem írt elő. 
A panaszos mindezekről és a közszemlére tételről sem tudott, az út építésének tényéről annak megkezdéséből értesült. Ezt követően fordult az országgyűlési biztoshoz.

A vizsgálat megállapításai
Megállapítottam, hogy a szóbanforgó út Dunaföldvár tehermentesítésére szolgál, az 1999-ben megszüntetett Solt-Dunaföldvár vasúti szárnyvonal helyén létesült. A felújított Duna-hídtól indul és a 6. számú főúthoz csatlakozik, a korábbi vasúti töltés és a nyomvonalon meglévő műtárgyak felhasználásával. A körforgalmú csomópontba csatlakozó többi út már meglévő, a tehermentesítő út építésével egyidejűleg a csatlakozásnál részben átépített, ami burkolatcserét és szélesítést, valamint vízelvezetéshez szükséges műtárgyak építését jelenti. 
Az út megépítésével, a leírt nyomvonalon való vezetésével kapcsolatban – a rendelkezésre álló adatok alapján – az állapítható meg, hogy az szükséges és elkerülhetetlen, továbbá nem vitásan közérdekű volt. A felhagyott vasútvonalon való vezetése okszerű, bármely elképzelhető változatnál kevesebb kárt okozza a környezetben.
Az út engedélyezése – a fent leírt, a panaszost hátrányosan érintő mozzanattól eltekintve – a vonatkozó jogszabályoknak megfelelt. 
A panaszos ügyében a Főfelügyelet megkeresésemre intézkedett és arról tájékoztatott: „A Tolna Megyei Közlekedési Felügyelet a panaszbejelentés kézhezvételét követően 2004. szeptember 20-án helyszíni szemlét tartott, ahol is az ingatlantulajdonos jelenlétében megmérték a körforgalmú csomópont útburkolatának tengelye és a lakóingatlan fala közötti távolságot. Ennek alapján a távolság 23,5 méterre adódott, s így az ingatlan 1,5 m mélységű és 17 m szélességű körcikk mentén esik bele a védelmi övezetbe. Az Engedélyest (Nemzeti Autópálya Rt.) ezért az UVATERV által készített 25 m-es védőövezeti terv felülvizsgálatára kérte fel a Tolna Megyei Közlekedési Felügyelet.
2004. október 11-én tartják az ideiglenes forgalomba helyezést megelőző hatósági helyszíni szemlét, melyen a közlekedési hatóság feltételül fogja szabni a panaszbejelentő ingatlanának védelmi övezetbe való befoglalását. Ezt követően konkrét intézkedésre a forgalomba helyezés után mérendő zajterhelés alapján, a környezetvédelmi szakhatóság előírásainak megfelelően fog sor kerülni. 
Az előzőeket összefoglalva megállapítható, hogy a geodéziai helyszínrajzban foglaltak miatt nem került a védőtávolságon belülre a panaszbejelentő ingatlanának egy része, azonban a bejelentés nyomán a Tolna Megyei Közlekedési Felügyelet megtette a szükséges intézkedéseket.”
Ezt követően 2004. november 22-én a Felügyelet – csatolt dokumentumokkal – közvetlenül tájékoztatott: „ ... előírásunknak megfelelően engedélyes (építtető) a 25-25 m-es védőövezeti tervet az UVATERV-el átdolgoztatta. A csatolt terven a panaszos ingatlanának érintettsége már pontosan fel van tüntetve. A panaszos szerepel a levelünk mellékletét képező 2. tervszámú Névjegyzéken.
A Közép-Dunántúli Környezetvédelmi Felügyelőség szakhatósági hozzájárulásának 3.06 pontjában szereplő előírás szerint a védelmi övezet határozatban történő megállapítása a Dunaföldvári Polgármesteri Hivatal Műszaki Osztályától kapott értesülésünk szerint folyamatban van. A védelmi övezet kialakításával kapcsolatos, a kártérítés mértékére is vonatkozó határozatot hamarosan meg fogja kapni. 
A továbbiakban panaszos az Önkormányzat határozatának kézhezvétele után dönthet, hogy elfogadja-e a döntést, vagy az államigazgatási eljárás szabályainak megfelelően fellebbezhet. Vagyis, ha nem ért egyet az építési hatóság határozatában megszabott kártérítési feltételekkel, élhet a fellebbezési jogával. Felügyeletünk a két fél közötti vitában a kártérítési ügyben nem rendelkezik hatáskörrel.
A fentiekben hivatkozott levelünk 3. oldala harmadik bekezdésében szereplő, a panaszos ingatlanának védelmében történő intézkedések végrehajtását az 52. számú főközlekedési út Dunaföldvár átkelési szakasza ideiglenes forgalomba helyezésére vonatkozó, a tárgyi levelünk mellé csatolt TO/KV/NS/A/539/11/2004. számú határozatunk 3.3., és a 3.5. pontjaiban előírtuk.”
A dunaföldvári polgármesteri hivatal műszaki osztálya a védelmi övezet kijelöléséről egy más érintett ingatlanra vonatkozó határozatával tájékoztatott azzal, hogy kb. 150 ilyen tartalmú határozat kiadása – köztük a panaszosnak – folyamatban van.
Mindezek alapján megállapítottam, hogy az útépítés engedélyezési eljárásában a panaszosnak a tisztességes eljáráshoz való jogával kapcsolatban visszásság keletkezett. Azonban azt is megállapítottam, hogy megkeresésemre a Közlekedési Főfelügyelet, a Tolna Megyei Közlekedési Felügyelet a szükséges intézkedéseket megtette, saját hatáskörében ezzel a visszásságot megszüntette.
Ezért a panasz megoldódására tekintettel a közlekedési hatósági ügyekben intézkedést nem kezdeményezek. A kártalanításra vonatkozó eljárás még folyamatban van, a panaszos ügyében elsőfokú határozat sem született. Ezért abban a hatásköröm hiányát állapítom meg.
Kérem azonban a már eljárt hatóságok vezetőit, hogy a jövőben még alaposabban tisztázzák a tényállást döntéseik előtt.
A panaszost tájékoztatom, hogy ha úgy ítéli meg, hogy a közigazgatási eljárásban kárai nem térülnek meg, polgári peres eljárásban a bíróság előtt bizonyíthatja és érvényesítheti azokat.

Budapest, 2004. december 2.

Lenkovics Barnabás sk.