Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 3674/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Szécsi Mária
Az eljárás megindítása
Egy szülő azért fordult panasszal az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, mert a Ferencvárosi Általános és Szakiskola igazgatója nem járult hozzá ahhoz, hogy gyermeke magántanulóként folytathassa tanulmányait, és ahhoz sem, hogy részben – közismereti tárgyakat – másik iskolában tanuljon. Az iskolának ez az eljárása vezetett oda véleménye szerint, hogy gyermeke a magas hiányzott órák miatt a 9. évfolyamon nem tudta tanulmányait befejezni a 2003/2004. tanévben, amelynek végéig tanköteles volt. Kérte azt is a panaszos, vizsgáljam meg a gyermekéhez hasonló helyzetben lévők tanulási feltételeinek lehetőségeit.
A panaszban ismertetett sérelem – a tanuló számára nem biztosítják a kötelező oktatást – alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utalt, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) alapján az ügyben vizsgálatot rendeltem el. A vizsgálat lefolytatására felkértem a panaszos gyermekének iskolája szerint illetékes Budapest Ferencváros Önkormányzat jegyzőjét, valamint a lakóhelye szerint illetékes Belváros–Lipótváros Budapest Főváros V. kerület jegyzőjét.

A megállapított tényállás
A panaszos gyermeke a 2003/2004–es tanévtől volt a Ferencvárosi Általános Iskola és Szakiskola 9. osztályos tanulója. A panaszos 2004. február 16–án írásban kérte, hogy gyermeke a nem szakmai tárgyakat az Orczy–kertben található alapítványi iskolában, ahol rendszeres pszichológiai foglalkozás is van, a szakmai tárgyakat pedig továbbra is a Ferencvárosi Általános és Szakiskolában tanulhassa. Ezt megelőzően szóban kérte az igazgatótól, hogy a gyermek tanulmányait magántanulóként folytathassa. Az igazgató 2004. február 27–én válaszában azt közölte a panaszossal, hogy információi szerint 2004. február 23–án megbeszélés volt a gyermek tanulásával kapcsolatban az érintettek résztvételével. Az V. kerületi Gyermekjóléti Szolgálatnál tartott esetmegbeszélésen a szülő, a gyermek, az osztályfőnöke, az iskola gyermek– és ifjúságvédelmi felelőse résztvételével megállapodás született, hogy a panaszos gyermeke továbbra is a szakiskolában folytatja tanulmányait. Az igazgató e levelében arról is tájékoztatta a szülőt, hogy a tanuló február 26–án és 27–én már nem jelent meg a tanórákon. Az összes mulasztása akkor 317 óra volt, amelyből 216 volt igazolatlan. A panaszos 2004. április 21–én a Ferencvárosi Önkormányzat jegyzőjének írt panaszában kifogásolta, hogy az iskola igazgatója nem járult hozzá, hogy gyermeke magántanulóként folytassa tanulmányait, és ahhoz sem, hogy a már említett alapítványi iskolában tanuljon. E panaszában sérelmezte továbbá az igazgatónőnek a szülővel szemben tanúsított magatartását, hangnemét is. A jegyző a panasz alapján vizsgálatot folytatott. A polgármesteri hivatal munkatársa tárgyalt az V. kerületi Gyermekjóléti Szolgálattal is. A vizsgálat során az iskola igazgatója tájékoztatta a polgármesteri hivatalt a következőkről: Egyre több olyan gyerek esik ki a „hagyományos” iskolatípusból és kerül iskolájukba, akik pl. betegek voltak, jelenleg is betegek, adott esetben gyógyszeres kezelésre szorulnak. Ezt az iskola mindaddig méltányolja, míg a betegség miatti hiányzást igazolják (ilyen esetben szokott a testület úgy dönteni, hogy a 250 órát meghaladó hiányzás ellenére is levizsgáztatják a tanulót). Ha azonban ezt a tanuló kiegészíti, sok esetben a szülő által sem tudott, iskolakerüléssel, akkor a megengedett mértéket meghaladó hiányzás esetén nem engedélyezik az osztályozó vizsga letételét. Ha ezt egy esetben megteszik – pl. a panaszos gyermekénél –, más esetben már nem tagadhatnák meg. A jegyző 2004. május 3–i válaszában azt közölte a panaszossal, hogy az igazgató jogosan nem támogatta gyermekének magántanulói státuszára vonatkozó kérelmét. A gyermekjóléti szolgálat véleménye szerint ugyanis a tanulónak, a tanév hátralévő időszakában a mindennapos iskolába járásra lenne szüksége.
Az V. kerületi Gyermekjóléti Szolgálatnál a 2004. február 23–án történt esetmegbeszélésről készült feljegyzés szerint a megbeszélésen a gyermekvédelmi felelős elmondta, hogy a még tanköteles tanuló számára azért nem engedélyezik a magántanulói státuszt, mert az iskola nem kívánja legalizálni a rendszeresen, folyamatosan hiányzó gyermekek számára az iskolakerülést. Ez a megbeszélés, amelyen a panaszos gyermeke is részt vett, azzal zárult, hogy a gyermeknek rendszeresen be kell járnia az iskolába, és ha ott valamilyen problémája van, akkor segítséget kér a gyermekvédelmi felelőstől, az iskolai pszichológustól. Az osztályfőnök felajánlotta, hogy minden héten külön beszélgetést folytat a tanulóval, és a gyermekjóléti szolgálat pszichiátere is hetente várja a tanulót beszélgetésre. 
Miután ez a megállapodás nem valósult meg, a tanuló hiányzásai miatt osztályozó vizsgát nem tehetett. Tanulói jogviszonyát a 2003/2004–es tanév végén az iskola megszüntette, miután tankötelezettsége megszűnt. 
A Belváros–Lipótvárosi Önkormányzatnál, illetőleg a gyámhatóságnál a gyermek problémái miatt a megelőző években folyt eljárás. A gyermekjóléti szolgálat vezetője megkeresésemre lefolytatott vizsgálat során úgy nyilatkozott, hogy a szolgálat nem tartotta megfelelőnek a magántanulói státuszt a tanuló számára, és az alapítványi iskola sem jelentett volna megoldást. E mellett többször próbáltak segítséget nyújtani a család számára a gyermek tanulmányainak folytatásához. A polgármesteri hivatal 2004. november 16–án a panaszos szülőt meghallgatta, aki úgy nyilatkozott, gyermekének betegsége miatt nem lát esélyt arra, hogy iskolarendszerű oktatásban részt vegyen. Fenntartotta viszont azt a véleményét, hogy a szakiskola törvénysértően járt el, amikor nem engedélyezte, hogy gyermeke magántanulóként folytassa tanulmányait. 

Az érintett alkotmányos jogok
A jogállamiságból fakadó tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § (1) bek.)
Az ifjúság védelemhez való joga (Alk. 16. §)
A jogorvoslathoz való jog (Alk. 57. § (5) bek.)
A művelődéshez való jog (Alk. 70/F. §)

A jogszabályi háttér
A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (Kt.)

A vizsgálat megállapításai
A megállapított tényállásból az látható, hogy az iskola, a gyermekjóléti szolgálat többször és folyamatosan tett lépéseket, hogy segítse a panaszos gyermekének iskoláztatását, tankötelezettségének teljesítését. Ezzel kapcsolatban a szülő és gyermeke alkotmányos jogaival összefüggő visszásságot nem állapítottam meg.
Az iskola igazgatója úgy gondolta, hogy az V. kerületi Gyermekjóléti Szolgálatnál történt megbeszéléskor a szülő tulajdonképpen elállt a magántanulói státuszra és a részben más iskolára vonatkozó kérelmétől, mert más megoldásban állapodtak meg, abban, hogy a tanuló iskolába fog járni. E megbeszélésről azonban a szülő által aláírt jegyzőkönyv nem készült. A szülő 2004. február 16–i beadványára az igazgató ugyan időben válaszolt, de tértivevényes levele a panaszos címéről „nem kereste” jelzéssel érkezett vissza, ezért 2004. március 26–án ismét közölte a panaszossal a mulasztások mértékét és azt, hogy emiatt a tanuló osztályozó vizsgát az őszi időszakban már nem tehet. Az iskola igazgatója – e tények alapján – jóhiszeműen járt el ügyintézése során.
A Kt. 7. § (1) bekezdése szerint a tankötelezettség – a szülő választása alapján – iskolába járással vagy magántanulóként teljesíthető. E § (2) bekezdése viszont úgy rendelkezik, hogy ha az iskola igazgatója vagy a gyámhatóság, illetve a gyermekjóléti szolgálat megítélése szerint a tanulónak hátrányos, hogy tankötelezettségének magántanulóként tegyen eleget, vagy az így elkezdett tanulmányok befejezésére nem lehet számítani, köteles erről értesíteni a gyermek lakóhelye, ennek hiányában tartózkodási helye szerint illetékes önkormányzat jegyzőjét. A jegyző dönt arról, hogy a tanuló milyen módon teljesítse tankötelezettségét. Hátrányos helyzetű tanuló esetén az iskola igazgatójának a döntéséhez be kell szereznie a gyermekjóléti szolgálat véleményét. Az előbbiek szerint az az eljárás felelt volna meg a Kt.-nek, ha a panaszos beadványát az igazgató – ha a magántanulói státusz megadásával nem ért egyet – a jegyzőhöz, mégpedig a tanuló lakóhelye szerint illetékes V. kerületi jegyzőhöz továbbítja, aki az ügyben határozattal döntött volna, és ebben megjelölte volna a jogorvoslati lehetőséget is. Ez lett volna tehát a helyes eljárás annak ellenére, hogy a gyermekjóléti szolgálatnál folytatott megbeszélésen ettől eltérő „megállapodás” született. A megbeszélésről ugyanis a szülő aláírásával igazolt jegyzőkönyv nem készült, ezért a megállapodást – amint azt az ügy későbbi sorsa mutatja – nem lehetett a szülői kérelem visszavonásának tekinteni. 
A szülő panasza alapján a Ferencvárosi Önkormányzat jegyzője érdemben kivizsgálta a magántanulói státuszra vonatkozó kérelmet, és a jegyző ezzel kapcsolatos döntését közölte is a panaszosnak írt válaszában, de erre az eljárásra nem ő volt illetékes, és a döntést nem határozati formában hozta.
A szülőnek a ferencvárosi jegyzőhöz írt panasza nem csupán a magántanulói státuszra vonatkozott, a többi kifogás vizsgálatáról azonban a válasz nem szólt. Az előbb említett eljárási hibák visszásságot okoztak a panaszosnak a tisztességes eljáráshoz és a jogorvoslathoz való alkotmányos jogával összefüggésben.
A sajátos nevelési igényű tanulók oktatásával összefüggésben a Kt. számos helyen rendelkezik az önkormányzatok ezzel kapcsolatos feladatáról. A szükséges szakértői és oktatási feltételeket biztosítaniuk kell. Egy–egy konkrét esetben pedig a tankötelezett gyermek képzésével kapcsolatban a segítségnyújtásra a polgármesternek, jegyzőnek törvényi kötelezettsége is van. A vizsgált eset azt mutatja, hogy a gyermekjóléti szolgálat, az iskola – a lehetőségeken belül – segítséget nyújtott a panaszosnak gyermeke oktatásával kapcsolatban a valóban nehéz helyzet megoldásához.

Összegezve
A Ferencvárosi Általános és Szakiskola igazgatója a panaszos gyermeke tankötelezettségének teljesítésével kapcsolatos kötelezettségeinek eleget tett, ezért érdemben nem okozott visszásságot a gyermek és a szülő alkotmányos jogaival (Alk. 16. §, 70/F. §) összefüggésben. Hibázott viszont azzal, hogy a panaszos gyermeke magántanulói státuszára vonatkozó kérelmét nem továbbította a tanuló lakóhelye szerinti jegyzőhöz, illetőleg a tanuló más iskolában való tanulásával kapcsolatos elutasító döntését nem foglalta írásba, és nem tájékoztatta a szülőt a jogorvoslati lehetőségről. Ezzel sérült a szülőnek, a már említett tisztességes eljáráshoz és a jogorvoslathoz való alkotmányos joga. 

Kezdeményezés
Kezdeményezem a Ferencvárosi Önkormányzat jegyzőjénél, hogy a jövőben az iskolák döntéseivel kapcsolatban a Kt. eljárási szabályát pontosan követve járjon el, és az oktatási intézmények feletti törvényességi felügyeleti jogkörében, az intézményt érintő panaszt teljeskörűen vizsgálja ki.
A Ferencvárosi Általános és Szakiskola igazgatójánál pedig azt kezdeményezem, hogy érdemi pedagógiai döntéseinek meghozatalakor a Kt. hatásköri, eljárási szabályait is vegye figyelembe, mert ez teszi lehetővé, hogy a szülő érvényesítse jogorvoslati jogait, ha nem ért egyet az iskola álláspontjával.
Kérem, hogy kezdeményezésemmel kapcsolatban állásfoglalásukat az Obtv. 21. § (2) bekezdése szerint 30 napon belül szíveskedjenek közölni.

Budapest, 2005. február 9.

Takács Albert sk.