Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3405/2005. számú ügyben

Előadó: dr. Izafé Éva
A vizsgálat megindulása
Tarpa községből érkezett beadványában a panaszos azt sérelmezte, hogy a 2001. évi árvíz következtében, mint árvízkárosultnak a kárenyhítési igénye a mai napig nem rendeződött.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált tulajdonhoz, a jogorvoslathoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye és tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
A panaszos beadványában két ingatlanról tett említést, továbbá tulajdonosváltozásról is beszámolt. Azt is panaszolta, hogy ingatlanába az Ő engedélye nélkül történt bejelentkezés, valamint azt is jelezte, hogy adásvételi szerződése van, de a volt tulajdonos elhalálozott.

Megkeresések az érintett szervekhez:
Tekintettel arra, hogy a panaszos iratokat nem csatolt, valamint arra figyelemmel, hogy a panaszos két ingatlanról is említést tett, arra kértem Tarpa Nagyközség Önkormányzatának Polgármesterét, hogy a panaszos ügyében készült iratokat, így különösen a kárfelmérést, majd az arra vonatkozó felújítási megállapodást, az esetleges erre vonatkozó határozatot küldje meg.
Az önkormányzati megkeresésemmel egyidőben a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetőjét is kértem az ügyben keletkezett iratok megküldésére, és álláspontjának kifejtésére. Ezen túlmenően Vásárosnamény Földhivatalának Vezetőjéhez is fordultam és jeleztem, hogy az önkormányzattól és a közigazgatási hivataltól olyan adatokat kaptam, amelyek nem segítettek megnyugtatóan tisztázni a felmerült kérdéseket, legfőképpen az árvízkárral érintett ingatlanok és panaszos esetleges tulajdonjogának kapcsolatát. Azt sem sikerült megnyugtatóan tisztázni, hogy a panaszosnak mi a tartózkodási helye, mert az önkormányzat „szám alatti lakos” és „bejelentett lakos” meghatározást használta, de a tényleges tartózkodást nem jelölte meg. Jeleztem, hogy a kapott válaszokban már három cím szerepel, de az önkormányzat csak két ingatlanra vonatkozóan csatolt tulajdoni lap másolatot, illetve egy ingatlanra két szemle másolat érkezett. Az érintett ingatlanok a következők: Tarpa, Újtelep u. 2; Tarpa, Újtelep u. 17; Tarpa, Újtelep u. 24. A középső ingatlanra vonatkozóan a válaszban kértem feltüntetni, hogy a két tulajdonost, tehát az önkormányzatot és F.Gy magánszemélyt pontosan milyen tulajdon illeti meg, mit testesít meg egyik, és mit a másik tulajdonjoga. Kértem megküldeni az önkormányzat tulajdonjogára vonatkozó határozatokat is. Kértem annak magyarázatát, hogy az ingatlan beépítését követően az ingatlan földterülete miért nem került magántulajdonba. E kérdésben kinek, milyen adminisztratív kötelezettsége lett volna, és kinek a részéről merült fel esetleges mulasztás. Kitértem arra is, hogy Tarpa, Újtelep u. 24. szám alatti ingatlan vonatkozásában az önkormányzat közlése értelmében M.S. tulajdonos elhalálozott, így kértem közölni, hogy a hagyatéki eljárást követően van-e folyamatban lévő ügy a Földhivatalban.
További megkeresésem a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság Igazgatójához szólt. Utaltam ebben az esetben is a „szám alatti lakos” és „bejelentett lakos” meghatározásokra, a tényleges tartózkodási hely ismeretének hiányára. Közöltem a három érintett címet is: Tarpa, Újtelep u. 2; Tarpa, Újtelep u. 17; Tarpa, Újtelep u. 24. Az igazgatótól arra vártam választ, hogy a három ingatlant milyen kárenyhítési támogatások érintették, különös figyelemmel arra, hogy a 17. szám alatti ingatlan esetében az önkormányzat hatósági bizonyítvánnyal igazolta a panaszos lakáshasználatát. Jeleztem, hogy az iratok szerint csak az önkormányzat felterjesztésével rendelkezem, így további kérdésként merül fel, hogy az önkormányzat a panaszos neve alatt felterjesztett 17. számú ház esetében – a jogorvoslatot nem biztosító katasztrófavédelmi levél kiadását követően – az ingatlan vonatkozásában milyen összegű támogatást kapott a lakhatás megoldására. Az önkormányzat felterjesztésében nem szerepel mind a három ingatlan, ezért fontos azok esetében a támogatás mértékének megismerése. Jeleztem, hogy a 2001-es árvíz vonatkozásában három hatóság, illetve szervezet is eljárt (közigazgatási hivatal, önkormányzat, katasztrófavédelem), de iratot a fentebb hivatkozott katasztrófavédelmi levélen kívül nem lehetett találni. 
Tekintettel a felmerült három címre, választ vártam arra is, hogy a katasztrófavédelmi igazgatóság által kiadott, két sorban rögzített „kizárás” a panaszost melyik ingatlanból, milyen okból, és mely jogszabály rendelkezése alapján zárta ki a kártalanítás köréből. Kértem megválaszolni, hogy azon lakáshasználók esetében, akik nem tulajdonosként laktak a károsodott, esetleg összedőlt ingatlanokban, miként valósult meg a lakhatás biztosítása, és ez, hogyan érvényesült a panaszos esetében. Erre vonatkozóan milyen pénzeszközt kért és kapott Tarpa Önkormányzata.

Válaszok az ombudsmanhoz:
Tarpa Nagyközség Önkormányzata közölte, hogy a panaszos esetében tulajdonjog rendezetlensége miatt helyreállítás nem történt, s a katasztrófavédelmi igazgatóság a kártalanításból is kizárta a rendezetlen tulajdonviszonyok miatt. A panaszos ügyében kárfelmérő lap nem lett kiállítva, ilyet nem találtak az önkormányzatnál. Elképzelhető, hogy a kárfelmérő lap a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóságnál lelhető fel. A panaszos által említett ingatlanok esetében a Körzeti Földhivataltól megkért tulajdonlapokon nem szerepel, mint tulajdonos. Csatoltak egy jegyzőkönyvet, amely a megkeresésünket követően készült az önkormányzatnál.
„…Ügyintéző (Üi.): Tekintettel arra, hogy az önkormányzat irattárában fellelhető anyag minimális, ezért megkérte F.Gy-t, hogy amennyiben bizonyítani tudja, hogy az említett két ingatlan (Tarpa, Újtelep 24. és Tarpa, Újtelep 2. szám alatti ingatlan) a saját tulajdona, igazolja azt tulajdoni lappal. A bizonyítás nem járt sikerrel, mivel az Újtelep 24. szám alatti lakás M.S. – panaszosunk unokabátyjának a nevén szerepel, aki már elhunyt. Az eladásról ún. zsebszerződés készült, melyen aláírások nem szerepelnek. Így az átvezetésre nem került a Földhivatal által. 
F.Gy. (panaszos): Az említett Újtelep 24. szám alatti lakás lakhatatlan, melyen semmiféle felújítást nem végeztek. Kérné ennek felújítását, vagy helyette más lakásba szeretne költözni még olyan formában is, hogy bérleti díjat is fizetne. 
Panaszos elmondása szerint az Újtelep 2. szám alatti ingatlanon lakás már nem áll, mivel összedőlt az árvíz során. Ezen az ingatlanon lakott 30 éven át, most utólag a sógornője lakta, akinek kölcsönadta. Elmondása szerint ő semmiféle kártérítésben, felújításban nem részesült ezáltal. Ezért is írta meg a levelét az állampolgári jogok országgyűlési biztosának, talán segítségére tud lenni.
Üi: Tájékoztatja a panaszost, hogy a Földhivataltól megkéri mindkét ingatlan tulajdoni lapját és a még fellelt iratokkal az állampolgári jogok országgyűlési biztosának elküldi.”
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője válaszában közölte, hogy a panaszos árvízkárosodott ingatlanának helyreállításával kapcsolatosan a közigazgatási hivatalnál nem lelhetők fel iratok. A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatósággal 2004. december 2-án történt egyeztetés szerint a katasztrófavédelmi igazgatóság Tarpa, Újtelep u 17; illetve Újtelep u 23. szám (ez egy negyedik cím) alatt található, és a panaszos által kárenyhítésre megjelölt ingatlanról tud, de azokkal kapcsolatosan a panaszos a közigazgatási hivatalhoz kárenyhítésre irányuló kérelmet nem nyújtott be. 
A katasztrófavédelmi igazgatóság tájékoztatása szerint mindkét árvízkárosodott ingatlan tulajdonjoga rendezetlen volt, a helyreállítás és újjáépítés köréből kizárásra került. 
Vásárosnamény Körzeti Földhivatal Vezetője arról tájékoztatott, hogy F.Gy. és házastársának a tulajdonában a tarpai 225/A. helyrajzi számú, 45 m2 területű önálló építmény van, 1/1 arányban, amely ingatlan valóságban Tarpán az Újsor (Újtelep) utca 17. szám alatt található. Az épület alatti telek a tarpai 225. helyrajzi számon van nyilvántartva, amelynek tulajdonosa Tarpa Nagyközség Önkormányzata 1/1 arányban. (Az ingatlan tulajdonosainak vezetékneve azonos a panaszos vezetéknevével. )
A Tarpa, Újsor utca 24. szám alatti fölrészleten lévő önálló építmény, amely az ingatlan-nyilvántartásban 202/A. helyrajzi számon van nyilvántartva, jelenleg még M.S. 1/1 arányú tulajdonában van, s a hagyatéki eljárás megindításának nincs nyoma nyilvántartásukban.
Tájékoztatást kaptam továbbá, hogy a Tarpa, Újtelep utca 2. szám alatti ingatlan megfelel a tarpai 193. helyrajzi számú földrészletnek, amelynek tulajdonosai a panaszossal azonos nevű személy és házastársa 1/2-1/2 arányban.
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság Igazgatója tájékoztatott, hogy a panaszosnak a 2001. évi árvíz bekövetkezésének idején Tarpa településen nem volt semmilyen ingatlan a birtokában (megjegyzés: e szerint a panaszos sehol sem lakott), így a kártalanításának hiányzott az alapfeltétele. A panaszos – az önkormányzat tájékoztatása szerint – jelenleg is az Újtelep 2. szám alatt él. Tarpa, Újtelep 2. szám volt a panaszos állandó bejelentett lakhelye 2001. évi árvíz bekövetkezésekor is. Az ingatlan tulajdonosa D.S-né volt, aki kárenyhítésként lakásvásárlásban részesült.
Tarpa, Újtelep u. 17. szám alatti ingatlanra kért a panaszos a helyreállítást, de ez nem valósulhatott meg, mivel az ingatlan tulajdonos Tarpa Község Önkormányzata. (Megjegyzés: az állítás csak részben helytálló, mert a felépítmény F.Gy. és házastársa tulajdonát képezi.) Panaszosnak nem volt tulajdona az ingatlanban, ezért kizárásra került. Az ingatlant a kárenyhítés semmilyen formája nem érintette.
A panaszos a Tarpa, Újtelep u. 24. szám alatti ingatlant jelölte meg nyilatkozatában, mint lakóhelyét. Azonban nem tudta igazolni, hogy az ingatlan a tulajdonában van. A tulajdoni lapon szereplő M.S. nem volt fellelhető, semmilyen okmány nem igazolta tulajdonosi minőségét, többszöri felszólításra sem szerezte be a helyreállításhoz szükséges tulajdonosi nyilatkozatot (melynek hiányában a közigazgatási hivatal nem kötött szerződést), ezért ezen ingatlan helyreállítása ügyében is kizárásra került. Az ingatlant a kárenyhítés semmilyen formája nem érintette.
Az ügyet kissé bonyolította a tulajdonviszonyok tisztázásáig, hogy a panaszos a nyilvántartásukban 2 ingatlannal összefüggésben is szerepelt, a névazonosság kérdését az önkormányzattal tisztázták, a településen csak egy F. G-né (panaszos) élt. Az igazgatóságnak nincs információja arról, hogy az említett ingatlanok vonatkozásában az önkormányzat kapott-e támogatást. Az Újjáépítési Koordinációs Munkabizottság vezetője azért zárta ki a panaszost a kártalanítás (helyreállítás, újjáépítés, lakásvásárlás, kártérítés) köréből, mert a panaszosnak nem volt tulajdona. Azok a személyek, akik nem tulajdonosként laktak a károsodott épületekben, a lakhatás biztosítására öregek otthonában vagy nem életveszélyes, az állam tulajdonába került ingatlanokban kerültek elhelyezésre. 
Összességében megállapítható, hogy özv. F.G-né az árvíz időpontjában nem rendelkezett lakóingatlannal. Ebből következően nem is tarthatott igényt semmiféle kártalanításra. Azon ingatlanok, amelyek kárenyhítése kártérítés vagy lakásvásárlás formájában valósult meg, a Magyar Állam tulajdonába, a Kincstári Vagyoni Igazgatóság kezelésébe kerültek. (Jelen esetben tehát F.G-né a Magyar Állam tulajdonába tartozó ingatlanban él.) Lehetőség van arra, hogy a települési önkormányzat ezen ingatlanokat igényelje hasznosításra. Tarpa esetében – az eddigi tudomásunk szerint – az önkormányzat (ellentétben más településekkel) nem élt ezzel a lehetőséggel. A fentiek alapján az önkormányzat rendelkezésére állnak azok a lehetőségek, amelyek segítségével panaszos lakhatási gondjai megoldást nyerhetnek.

Az érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos óta a érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

Az ügy jogszabályi háttere
9/1998. (I. 23.) Korm. rendelet a helyi önkormányzatok címzett és céltámogatásának, a céljellegű decentralizált támogatásának igénybejelentési, döntéselőkészítési és elszámolási rendjéről, valamint a Magyar Államkincstár finanszírozási, elszámolási és ellenőrzési feladatairól.
4. § A helyi önkormányzat támogatást igényelhet - a 43. §-ban foglaltak kivételével - a területfejlesztési tanácstól az önkormányzati tulajdont sújtó, előre nem látható természeti vagy más károkból adódó (vis maior) esetek többletkiadásainak részbeni vagy teljes támogatására, a biztosításból vagy egyéb módon megtérülő károk figyelembevételével.
36. § (1) Különösen súlyos természeti vagy más, a település nagyobb részét érintő károk (pl. földrengés, árvíz, lakott területen belüli nagy kiterjedésű belvíz, tornádó, tűzvész, robbanás) mérséklésére a támogatás azonnali segítségnyújtásként előleg formájában is folyósítható a területfejlesztési tanács utólagos engedélyezésével, a tanács elnökének előzetes döntésével, elszámolási kötelezettséggel. (2) Kivételes esetben a támogatás a lakosság egyszeri, rendkívüli szociális támogatására is kiterjedhet. A lakossági támogatás a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényben előírt eljárási szabályokkal egyezően az önkormányzati kötelezettségből eredő kiadások (átmeneti segély nyújtása a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került személyek részére az életveszély és a lakhatás elemi feltételeinek megteremtéséhez) részbeni vagy teljes megtérítését jelenti. A támogatás előleg formájában is folyósítható az (1) bekezdésben részletezett eljárás szerint.

27/2005. (II. 14.) Korm. rendelet a decentralizált helyi önkormányzati fejlesztési támogatási programok előirányzatai, valamint a vis maior tartalék felhasználásának részletes szabályairól
A Kormány a helyi önkormányzatok címzett és céltámogatási rendjéről szóló 1992. évi LXXXIX. törvény 22. §-ának a) pontjában, valamint a Magyar Köztársaság 2005. évi költségvetéséről szóló 2004. évi CXXXV. törvény 66. §-ának (4) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a következőket rendeli el:
11. § (1) A helyi önkormányzat támogatást igényelhet a területfejlesztési tanácstól az önkormányzati tulajdont sújtó, előre nem látható természeti vagy más károkból adódó esetek többletkiadásainak részbeni vagy teljes támogatására, a biztosításból vagy egyéb módon megtérülő károk figyelembevételével (decentralizált vis maior támogatás). (2) A támogatás igénylésének feltétele a káreseménynek - az előre nem látható, váratlan esemény miatt bekövetkezett kárt követő 5 munkanapon belül - a helyi önkormányzat rövid, írásos (faxon vagy e-mailen) bejelentési kötelezettsége a területfejlesztési tanács felé. (3) A bejelentést követően haladéktalanul a területfejlesztési tanács képviselője a helyszínen meggyőződik a bejelentés valódiságáról, erről jegyzőkönyvet állít ki, mellyel megteremti a jogalapot arra, hogy a helyi önkormányzat támogatást igényelhet. A jegyzőkönyvben a területfejlesztési tanács meghatározza a helyreállítás kezdési és befejezési időtartamát. (4) Nem tartoznak a vis maior támogatási körbe az elmaradt felújításból, karbantartásból eredő, korábban megelőzhető károk helyreállítását, illetve felújítási előirányzatok pótlását célzó támogatási igények. Nem támogathatók azok a kérelmek sem, ahol a jelzett károk helyreállítása a helyi önkormányzattól - az önkormányzat rendelkezésére álló források alapján - elvárható. (5) Különösen súlyos természeti vagy más, a település nagyobb részét érintő károk (pl. földrengés, árvíz, lakott területen belüli nagy kiterjedésű belvíz, tornádó, tűzvész, robbanás, pince- vagy partfalomlás) mérséklésére a támogatás azonnali segítségnyújtásként, előleg formájában is folyósítható a területfejlesztési tanács utólagos engedélyezésével, a területfejlesztési tanács elnökének előzetes döntésével, elszámolási kötelezettséggel. (6) Kivételes esetben a támogatás a lakosság egyszeri, rendkívüli szociális támogatására is kiterjedhet. A lakossági támogatás a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényben előírt eljárási szabályokkal egyezően az önkormányzati kötelezettségből eredő kiadások (átmeneti segély nyújtása a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került személyek részére az életveszély megszüntetéséhez) részbeni vagy teljes megtérítését jelenti. Ez a támogatás a kárt szenvedett lakosok biztonságát szolgálja, az ingatlan helyreállításának vagy újjáépítésének fedezetét nem tartalmazza. A támogatás előleg formájában is folyósítható az (5) bekezdésben részletezett eljárás szerint.

1025/2001. (III. 23.) Korm. határozat a beregi térségben 2001. év tavaszán keletkezett árvízi károk enyhítéséről
3. A Kormány kötelezettséget vállal arra, hogy a) az elpusztult vagy megrongálódott lakásokat legalább a veszélyhelyzet bekövetkeztét megelőző minőség és komfortfokozat szerint újjáépíti. Ennek 100%-os fedezetét a költségvetésből biztosítja; b) az önkormányzati kötelező feladatok ellátásához szükséges épületeket, utakat (tulajdoni, kezelői formáiktól függetlenül), hidakat, egyéb műtárgyakat és kompokat a veszélyhelyzetet megelőző használhatósági szinten helyreállítja. Ehhez a fedezetet 100%-ban a költségvetésből biztosítja.
4. A Kormány az újjáépítéssel kapcsolatos soron kívüli feladatokat az alábbiakban határozza meg: a) A katasztrófát követő újjáépítés és helyreállítás során a közbeszerzésről szóló 1995. évi XL. törvény 6. §-ának h) pontját kell alkalmazni.
8. A Tiszán levonuló árvíz kapcsán elrendelt védekezés költségeit a továbbiakban is elsősorban a megyék vis maior kereteiből kell finanszírozni; az azt meghaladó költségeket a költségvetés megtéríti.

1033/2001. (IV. 12.) Korm. határozat a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települések helyreállítására és újjáépítésére
2. A helyreállítás és újjáépítés végrehajtásának irányelvei a következők: .... g) ha a károsult nem fogadja el az építési, újjáépítési szolgáltatást, akkor az állam a lakóépület tényleges kárát téríti meg, melyről a megyei közigazgatási hivatallal köt megállapodást;

A vizsgálat megállapításai
A vizsgálat során megállapítottam, hogy a megkeresett hatóságok válasza és eljárása nincs összhangban az ügyben rendelkezésemre álló dokumentumokkal.
Elsődlegesen azt a három ingatlant kívánom bemutatni, amely a vizsgálat során értékelésre került, és amelyekre való megállapítás, visszautalás jobban nyomon követhető.

Újtelep u. 2.	Újtelep u. 17.	Újtelep u. 24.	
Hrsz: 193	Hrsz: 225/A és 225	Hrsz: 202/A	
Tulajdonos: a panaszossal azonos nevű személy és házastársa	Tulajdonos: Felépítménynek: F.Gy.
Földterületnek: önkormányzat	Tulajdonos: M.S.	
A katasztrófavédelmi igazgatóság válasza szerint a panaszos jelenleg is itt él.	A katasztrófavédelmi igazgatóság erre a címre közölte, hogy a panaszost kizárja a kártalanításból.	Az önkormányzat jegyző-könyve szerint a panaszos „Újtelep u. 24. szám alatti lakos”.	
Ennek az ingatlannak a földhivatali nyilvántartás szerint ma is a panaszos nevével azonos személy a tulajdonosa, de más (D.S-né) kapott érte kárenyhítési támogatást.	Ez az ingatlan F.Gy. és az önkormányzat tulajdona, az árvíz idején – többek között – a panaszos lakta, de nem kapott támogatást. (Lásd. Újtelep u. 2. szám alatt nyújtott támogatás.)	Ez az ingatlan M.S. tulajdona, a panaszos lakja, de a panaszos nem kapott támogatást. (Lásd. Újtelep u. 2. szám alatt nyújtott támogatás.)	
A katasztrófavédelmi igazgatóság közlése szerint, ennek az ingatlannak 2001-ben D.S-né volt a tulajdonosa. A földhivatali nyilvántartás szerint pedig 1999-től a panaszossal azonos nevű személy és férje a tulajdonos.
	Az önkormányzat által kiállított hatósági bizonyítvány szerint a panaszos az árvíz idején ennek az ingatlannak volt a „lakáshasználója”.

	A panaszos az önkormányzat közlése szerint M.S. tulajdonában lakik, ezzel szemben a katasztrófavédelmi igazgatósággal állítólagosan azt is közölte az önkormányzat, hogy a panaszos az Újtelep u. 2-ben él, de a megkeresésemre adott katasztrófavédelmi igazgatósági válaszban az is szerepel, hogy a panaszos ma állami tulajdonban lakik. Ez három különböző adat.	

Leegyszerűsítve: A panaszossal azonos nevű személy tulajdonában lévő Újtelep u. 2. sz. alatti ingatlana után más kapott támogatást (az ingatlanban lakó személy?), de a panaszos által lakott, Újtelep u. 17. szám alatti ingatlan után azért nem részesülhetett semmiféle kárenyhítésben, mert az másnak volt a tulajdona. Az Újtelep u. 24. szám alatti ingatlan is másnak a tulajdonában állt. 
Ebből arra is lehet következtetni, hogy az egyik ingatlan után azért nem kapott támogatást, mert nem lakott benne, a másik ingatlan után azért nem kapott támogatást, mert nem volt tulajdonos. A képlet a klasszikus „22-es csapdája”. Az összefüggés akkor áll fenn, ha az Újtelep u. 2. sz. alatti, a panaszos nevével azonos nevű tulajdonos nem csupán névazonosság, hanem az maga a panaszos. 
A katasztrófavédelmi igazgatóság tehát azt közli, hogy a panaszos – az önkormányzat tájékoztatása szerint – jelenleg is az Újtelep u. 2. sz. alatt él, ami azt jelenti, hogy a 2001-es árvíz idején is itt élt. (A hatósági bizonyítvány nem ezt tanúsítja.) Az önkormányzat erre az ingatlanra vonatkozóan úgy nyilatkozott, hogy ezen a címen már ingatlan nem áll, mivel összedőlt az árvíz során.
Az önkormányzat az árvíz idejére vonatkozóan hatósági bizonyítvánnyal igazolta, hogy a panaszos az Újtelep u. 17. sz. alatti ingatlannak a használója, ott mint családtag él. Megkeresésemre pedig arról tájékoztatott, hogy a panaszos esetében az Újtelep u. 24. sz. alatti lakosról van szó, és hozzáteszi, hogy a bejelentett címe: Újtelep u. 2.
A Földhivatal kimutatta, hogy az Újtelep u. 2. sz. alatti ingatlan a panaszossal azonos nevű személy és a férje tulajdonát képezi, ezzel szemben a katasztrófavédelmi igazgatóság közölte, hogy a panaszos azért nem kaphatott semmiféle kárenyhítést, mert a panaszos a községben az árvíz időpontjában nem rendelkezett lakóingatlannal.
Ugyanakkor az Újtelep u. 2. sz. alatti ingatlan után – írja a katasztrófavédelmi igazgatóság – egy más valaki, D.S-né kapott kárenyhítést lakásvásárlásra, mert D.S-né volt a tulajdonos, holott a Földhivatal nyilvántartása szerint az Újtelep u. 2. sz. alatti ingatlan 1999-től a mai napig a panaszossal azonos nevű személy és férje tulajdonát képezi. A katasztrófavédelmi igazgatóság válaszában közli, hogy az Újtelep u. 17. és 24. sz. alatti ingatlanok után a panaszos azért nem kaphatott kárenyhítést mert az mások tulajdonában álltak. A 815-62/2001. számú, 2001. november 28-ai levélben a katasztrófavédelmi igazgatóság közölte a panaszossal, hogy az „Ön ingatlana kizárásra került a kártalanításból, mivel a helyreállítandó ingatlan tulajdonviszonyait nem rendezte”. A válaszlevél tárgya és tartalma egyetlen ingatlan címére sem utal, így nem derül ki, hogy a panaszos melyik ingatlana tulajdonviszonyait nem rendezte: az Újtelep u. 2-ét, az Újtelep u. 24-ét vagy az Újtelep u. 17-ét.
Végezetül még értékelni kell a katasztrófavédelmi igazgatóság azon tájékoztatást, hogy a panaszos jelen esetben a Magyar Állam tulajdonában és a Kincstári Vagyoni Igazgatóság kezelésében álló épületben lakik. Ezzel szemben áll az önkormányzat tájékoztatása, mely szerint a panaszos az Újtelep u. 24-ben él, amely a Földhivatal közlése szerint M.S. magánszemély tulajdona. Az ellentmondás egyértelmű. 
Ha a katasztrófavédelmi igazgatóság tájékoztatását a vonatkozásban fogadom el, hogy a panaszos jelenleg is az Újtelep u. 2-ben lakik, akkor pedig az a helyzet állna elő, hogy a panaszos abban az ingatlanban lakik, melyet 2001-ben elvitt az árvíz, és a földhivatali nyilvántartás szerint az ma földrészlet. 
A vizsgálat során megállapítottam, hogy a panaszos kárenyhítési ügyében nem történt kárfelmérés, és egyetlen hatóság sem hozott olyan döntést a panaszos ügyében, mely minden részletre kiterjedően, megnyugtatóan rendezte és feltárta volna a tulajdonviszonyokat, és a tényleges lakáshasználat körülményeit. A kárfelmérés elmaradását a megyei közigazgatási hivatal sem hiányolta. A kárfelmérést követően kellett volna kitérni arra, hogy a panaszos esetében milyen jogszabályi előírásokat kellett figyelembe venni, mely előírásnak felelt vagy nem felelt meg a panaszos ügye, és rendelkezni arról, hogy az Újtelep u. 2. szám alatti ingatlan esetében mit jelent a panaszosnak és férjének nevével azonos személyek tulajdonjoga, és ezen ingatlan után miért egy más nevű személy kapott kárenyhítésként lakásvásárlási támogatást. A panaszos a döntés alapján mérlegelhette volna, hogy azt elfogadja, vagy egyéb jogi útra tereli igényét, esetleg a részletes döntés alapján a megfelelő dokumentumokat csatolja. Mindezek hiányában azt kellett megállapítani, hogy a panaszos által kért támogatási ügyben érdemi döntés, és ennek alapjául szolgáló kárfelmérés nem született.
Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatában kimondta, hogy … az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon.
A 6/1998. (III. 11.) AB határozat rámutatott arra, hogy: „A "tisztességes eljárás" (fair trial) követelménye nem egyszerűen egy a bíróságnak és az eljárásnak itt megkövetelt tulajdonságai közül (ti. mint "igazságos tárgyalás"), hanem az idézett alkotmányi rendelkezésben foglalt követelményeken túl - különösen a büntetőjogra és - eljárásra vonatkozóan - az 57. § többi garanciájának teljesedését is átfogja. Sőt, az Egyezségokmánynak és az Emberi Jogok Európai Egyezményének - az Alkotmány 57. §-a tartalmához és szerkezetéhez mintát adó - eljárási garanciákat tartalmazó cikkei általában elfogadott értelmezése szerint a fair trial olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet csupán megítélni. Ezért egyes részletek hiánya ellenére éppúgy, mint az összes részletszabály betartása dacára lehet az eljárás "méltánytalan" vagy "igazságtalan", avagy "nem tisztességes”.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy Tarpa Nagyközség Önkormányzata és a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság a kárenyhítési igény minden részletre kiterjedő elbírálásának elmulasztásával az Alkotmányban deklarált tulajdonhoz, jogorvoslathoz, tisztességes eljáráshoz fűződő joggal, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásságot okozott.
A feltárt visszásság orvoslására, tehát pénzeszköz biztosítására vagy lakásépítési támogatásra ajánlással nem élhetek, mert a 2001. évi árvízkárosultak megsegítését a Kormány 2001-ben biztosította, gondoskodott az elpusztult ingatlanok újjáépítéséről, a megrongálódott ingatlanok helyreállításáról, és pénzeszközökkel segítette a lakhatás biztosítását azon személyek esetében akiknél nem újjáépítés vagy nem helyreállítás történt.
A panaszos a káresemény időpontjában próbálkozott igényének érvényesítése érdekében, de sikertelenül. Az ombudsman anyagi lehetőségek hiányában az elmulasztott intézkedésekből eredő károkat nem tudja pótolni. Megállapításaimmal és az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok feltárásával a jövőre nézve adhatok útmutatást az eljáró hatóságoknak, szervezeteknek, jelen esetben az önkormányzatnak és a katasztrófavédelmi igazgatóságnak, annak érdekében, hogy hasonló eset ne fordulhasson elő. 
Felkérem azonban Tarpa Nagyközség Önkormányzatát, hogy a lakáscélú támogatás terhére támogassa a panaszos lakhatási gondjainak megoldását, különös figyelemmel a katasztrófavédelmi igazgatóság közlésére mely szerint: „Azon ingatlanok, amelyek kárenyhítése kártérítés vagy lakásvásárlás formájában valósult meg, a Magyar Állam tulajdonába, a Kincstári Vagyoni Igazgatóság kezelésébe kerültek. (Jelen esetben tehát F-né a Magyar Állam tulajdonába tartozó ingatlanban él. Megjegyzésem: a nyilvántartás szerint a panaszos egy magánszemély tulajdonában él.) Lehetőség van arra, hogy a települési önkormányzat ezen ingatlanokat igényelje hasznosításra. Tarpa esetében – az eddigi tudomásuk szerint – az önkormányzat (ellentétben más településekkel) nem élt ezzel a lehetőséggel. A fentiek alapján az önkormányzat rendelkezésére állnak azok a lehetőségek, amelyek segítségével panaszos lakhatási gondjai megoldást nyerhetnek.”
A vizsgálati jelentést megküldöm a Miniszterelnöki Hivatalt vezető Miniszternek, a Belügyminiszternek, az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság Főigazgatójának, a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság Igazgatójának, a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetőjének, Tarpa Nagyközség Önkormányzat Polgármesterének és Jegyzőjének.

Ajánlás
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló törvény 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján felkérem az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság főigazgatóját annak tisztázására, hogy a Tarpa, Újtelep u. 2. szám alatti és az árvíz során megsemmisült ingatlan után miért D.S-né, mint ingatlantulajdonos kapott lakásvásárlási kárenyhítést, ha az ingatlannak a földhivatali nyilvántartás szerint 1999-től a panaszossal azonos nevű személy és annak házastársa a tulajdonosa.
Felkérem az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság főigazgatóját, hogy az ajánlással kapcsolatos álláspontjáról, illetve a megtett intézkedéséről 30 napon belül értesíteni szíveskedjen.

Budapest, 2005. október 28.

Lenkovics Barnabás sk.