Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 2757/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
Az eljárás megindulása
A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához benyújtott beadványában előadta, hogy 2003. január 30-a óta nevelőszülőként nevel egy 1999 júniusában született – gyermekvédelmi gondoskodásba vett – roma származású kisfiút. A panaszos sérelmezte, hogy nevelt gyermekét külföldre – Olaszországba – szándékoznak örökbeadni.
A panaszos által rendelkezésemre bocsátott dokumentumok szerint a gyermek édesanyja 2002. február 6-án hozzájárult gyermeke titkos örökbefogadásához. A gyermeknek ezt megelőzően – 2001 óta – nem volt vér szerinti szüleivel kapcsolata, örökbeadását azonban csak 2003 tavaszán kezdeményezték. 
A beadvány alkotmányos jogokkal összefüggő sérelemre utalt, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. 
A Nógrád Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat (a továbbiakban: szakszolgálat) igazgatójától és Salgótarján Megyei Jogú Város Gyámhivatalának vezetőjétől tájékoztatást és az ügyben rendelkezésükre álló dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem. 

A megállapított tényállás
A gyermek szülei is gyermekvédelmi gondoskodásban nőttek fel. Anya és gyermeke a kisfiú születését (1999. június 11.) követően különböző átmeneti szállásokon élt. Az anya 2000. március 15-én bejelentette, hogy a gyermeket nem tudja gondozni, őt a szakszolgálatnál hagyta, majd ismeretlen helyre távozott. A kisfiút a gyámhivatal 2000. március 16-án kelt határozatával ideiglenes hatállyal a Reménysugár Otthonban helyezte el.
A kisfiú édesapja 2000. augusztus 22-én teljes hatályú apai elismerő nyilatkozatot tett, kérte – ha a gyámhivatal és a szakszolgálat a gyermek nevelésére alkalmasnak találja – nővére segítségével ő nevelhesse a kisfiút. 
A szakszolgálat Szakértői Csoportjának vezetője 2000. november 11-én a gyermek ügyében akkor illetékes balassagyarmati gyámhivatalt tájékoztatta arról, hogy az anya szándékéban áll gyermeke titkos örökbeadásához hozzájárulni, az apa pedig mindössze egyszer látogatta meg a kisfiút a gondozó intézményben. A szakember intenzív családgondozás mellett sem látott reményt arra, hogy vér szerinti szülők alkalmassá váljanak a kisfiú gondozására, nevelésére, ezért a gyermekvédelmi gondoskodás fenntartását javasolta.
A balassagyarmati gyámhivatal 1069/2001. számú, 2001. január 15-én kelt határozatával elrendelte a kiskorú átmeneti nevelésbe vételét.
A szakszolgálat családgondozója és pedagógusa 2001 márciusában kelt helyzetjelentéseikben – tekintettel arra, hogy a gyermeknek az elmúlt fél évben nem volt vér szerinti szüleivel kapcsolata – javasolták a szülői felügyeleti jog megvonására irányuló per kezdeményezését, a szülői felügyeleti jog megvonása esetén a gyermek örökbeadását.
2001. június 1-jén a szakszolgálat ismét kérte a balassagyarmati gyámhivatalt – ha a szülők nem járulnak hozzá a kisfiú titkos örökbefogadásához – indítsanak pert szülői felügyeleti joguk megszüntetése tárgyában.  A kérelemre a gyámhivatal nem reagált, azt az igazgató augusztus 27-én, november 12-én és 2002. január 25-én kelt levelében megismételte. Az anya a gyermek titkos örökbeadásához 2002 februárjában hozzájárult. A vér szerinti apa ilyen nyilatkozatot nem tett, így a gyermek jogilag nem lett örökbeadható. 
A szakszolgálat 2002. októberi helyzetértékelése és elhelyezési javaslata szerint a kisfiú sorsát örökbefogadásával lehetne megnyugtatóan rendezni. A gyermek fejlődése korcsoportjától elmaradt, ezért örökbefogadásáig  nevelőszülőhöz helyezését javasolták a szakemberek.
2003. január 30-án a szakszolgálat javaslata alapján a balassagyarmati gyámhivatal a kisfiú gondozási helyét megváltoztatta, a panaszos nevelőszülőhöz helyezte. A balassagyarmati gyámhivatal gyermek állandó lakcímét a gondozási hellyel azonosan állapította meg és illetékességváltozás miatt a kiskorú iratanyagát áttette Salgótarján Megyei Jogú Város Gyámhivatalához. 
A gyermek apja április 16-án idézésre megjelent a gyámhivatalnál és hozzájárult a kisfiú titkos örökbeadásához. A gyámhivatal vezetője erről még aznap írásban tájékoztatta a szakszolgálat igazgatóját.
A panaszos május 14-én kelt helyzetjelentésében leírta, hogy a gyermek és a nevelőszülők erősen kötődnek egymáshoz, de a panaszos és férje a kisfiú örökbefogadását nem tudja felvállalni. A panaszos – annak érdekében, hogy a gyermek könnyebben tudjon a nevelőcsaládról leválni – javasolta, hogy a szakszolgálat szorgalmazza a kisfiú minél előbbi örökbeadását. 
A gyermekről májusban készült pszichológiai vélemény rögzíti, hogy a nevelőszülők és a kisfiú közötti érzelmi kötődés napról napra erősödik. A panaszos szerette volna a gyermeket megóvni az újabb érzelmi töréstől, ezért ismét kérte, hogy a gyermek örökbeadása minél hamarabb történjen meg. 
A szakszolgálat igazgatója május 15-én kérte a gyámhivataltól a gyermek tartós nevelésbe vételét. Jelezte, hogy a szakszolgálatuknál nyilvántartott jelentkezők közül nincs a kisfiú örökbefogadására alkalmas személy. Valószínűsítette, hogy a kiskorút a Nemzeti Család-és Szociálpolitikai Intézet (a továbbiakban: NCSSZI) közreműködésével lehet – kora és roma származása miatt feltehetőleg külföldre – örökbeadni. 
A gyermek tartós nevelésbe vételére irányuló kérelmét a szakszolgálat igazgatója augusztus 7-én kelt levelében megismételte. Tekintettel arra, hogy a gyermek örökbefogadási esélye életkora előrehaladtával egyre csökkent, gyors intézkedést kért. Az igazgató a kérelmet október 13-án megismételte.
A gyámhivatal 8006-9/2003. számú, október 31-én kelt határozatával a kiskorút tartós nevelésbe vette.
A szakszolgálat igazgatója november 5-én kelt levelében tájékoztatta az NCSSZI–t arról, hogy a szakszolgálatuknál nem találtak a gyermek számára megfelelő nevelőszülőt, minél előbb javaslatot kért a kisfiú számára szóba jöhető örökbefogadó szülők személyére.
Egy decemberben készült pszichológiai vélemény szerint a gyermek nagyon kötődik a nevelőszülőkhöz, örökbeadása esetén fokozott figyelmet kell a leválasztásra fordítani.
Az NCSSZI örökbefogadási referense 2004. február 17-én tájékoztatta a szakszolgálat igazgatóját arról, hogy a gyermek részére magyar örökbefogadókat nem tud ajánlani. A külföldi jelentkezők közül három családra tett javaslatot. Az igazgató erről tájékoztatta a gyámhivatal vezetőjét. A jelentkezők közül egy olasz házaspárt tartottak a szakemberek a gyermek örökbefogadására leginkább alkalmasnak.
A szakszolgálat igazgatója április 13-án tájékoztatta arról a gyámhivatal vezetőjét, hogy a gyermek és a jövendő örökbefogadók barátkozása jól halad. A panaszos azonban mindent elkövet az örökbeadás meghiúsítása, a gyermek magánál tartása érdekében. Az igazgatónak és munkatársainak a panaszost folyamatosan figyelmeztetnie kellett a nevelőszülői jogviszonyából származó kötelezettségeire. (Pl. a gyermek örökbefogadó családnál való elhelyezésének segítése) Az igazgató javaslatot tett a kiskorú örökbefogadás előtti kihelyezésére az őt örökbefogadni szándékozókhoz. Még aznap a jövendő örökbefogadók is benyújtották kérelmüket a gyermek örökbefogadás előtti kötelező gondozásra való kihelyezés tárgyában.
A panaszos és férje április 14-én írásban közölték a szakszolgálattal, 2004 januárjában jutott tudomásukra, hogy nevelt gyermekük örökbefogadására egy olasz házaspárt választottak a szakemberek. A házaspár közölte, hogy ők is szeretnék a kisfiút örökbefogadni.
A szakszolgálat igazgatója április 15-én – tekintettel arra, hogy nevelt gyermeke örökbefogadását akadályozta – a panaszossal kötött nevelőszülői megállapodást azonnali hatállyal felbontotta. Intézkedéséről tájékoztatta a gyámhivatal vezetőjét, egyúttal kérte, hogy az örökbefogadási eljárás befejezéséig a gyámhivatal a kiskorú részére új gondozási helyet jelöljön ki. A Nógrád Megyei Gyermekvédelmi Szakértői Bizottság szakvéleménye a gyermek számára olyan gondozási helyet (lakásotthon) javasolt, ahol folytatódhat célirányos szoktatása a nevelőcsaládhoz. 
A gyámhivatal 7434-13/2004. számú, április 16-án kelt határozatával a kiskorút lakásotthonban helyezte el.
Április 21-én a szakszolgálat igazgatója kérte a panaszost és férjét, ha nevelt gyermeküket továbbra is örökbe kívánják fogadni, azt írásban jelezzék. A panaszos és férje sem a szakszolgálatnál, sem a gyámhivatalnál nem kezdeményezett örökbefogadási eljárást. 
Április 30-án a gyámhivatal 7434-25/2004. számú határozatával a gyermeket örökbefogadás előtti gondozásra kihelyezte az olasz állampolgárságú örökbefogadni szándékozókhoz.

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
15. § A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (hatályos: 1998. 07.01. 2002. 12. 31-éig)
48/A. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vett gyermeket örökbefogadhatónak nyilvánítja, ha a szülő gyermekével önhibájából egy éve nem tart rendszeres kapcsolatot, életvitelén, körülményein nem változtat, és emiatt az átmeneti nevelés nem szüntethető meg. Erre a jogkövetkezményre a szülőt az átmeneti nevelést elrendelő határozatban figyelmeztetni kell. (4) Ha a kiskorú örökbefogadására nem került sor, és utóbb a gyámhatóság az intézeti nevelést megszünteti, az örökbefogadhatónak nyilvánító határozat hatályát veszti.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
7. § (2) A gyermeknek joga van - örökbefogadó családban vagy más, családot pótló ellátás formájában - a szülői vagy más hozzátartozói gondoskodást helyettesítő védelemhez.
11. § (2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az állampolgári jogok országgyűlési biztosa (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen, b) a biztos az a) pontban megnevezett intézkedéseiről évente beszámol az Országgyűlésnek.
55. § (1) A nevelőszülő… b) elősegíti - a működtető támogatásával - a gyermek vér szerinti családjába való visszakerülését és ennek érdekében együttműködik a családdal, vagy ha ez nem lehetséges, illetve ez nem áll a gyermek érdekében, örökbefogadó családnál történő elhelyezését,
66/B. § (1) A nevelőszülői jogviszony fennállása alatt a nevelőszülő együttműködik a működtetővel, a gyámi tanácsadóval, az ellátási és gyámi tevékenységét ellenőrző gyámhivatallal és - ha a gyámságot nem ő látja el - a hivatásos gyámmal.
66/E. § (2) A nevelőszülői jogviszony megszüntethető b) felmondással.
72. § (1) Ha a gyermek felügyelet nélkül marad, vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete súlyosan veszélyezteti és emiatt a gyermek azonnali elhelyezése szükséges, a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal, valamint a bíróság, a rendőrség, az ügyészség, a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoksága (a továbbiakban: beutaló szerv) a szakellátás keretében a gyermeket ideiglenesen b) a legközelebbi ideiglenes gondozási feladatokat is ellátó nevelőszülőnél, vagy ha erre nincs lehetőség, gyermekotthonban vagy más bentlakásos intézményben
73. § (1) Az illetékes gyámhivatal az ideiglenes hatályú elhelyezést követően - függetlenül attól, hogy arra mely beutaló szerv intézkedése alapján került sor - 30 napon belül megvizsgálja, hogy a) megszüntethető-e az ideiglenes hatályú elhelyezés, b) az ideiglenes hatályú elhelyezés fenntartása vagy megváltoztatása mellett fennállnak-e a gyermekelhelyezés megváltoztatása, illetve a szülői felügyelet megszüntetése iránti perindítás feltételei.
77. § (1) A gyámhivatal a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi, ha a gyermek fejlődését a családi környezete veszélyezteti, és veszélyeztetettségét az alapellátás keretében biztosított szolgáltatásokkal, valamint a védelembe vétellel nem lehetett megszüntetni, illetve attól eredmény nem várható, továbbá, ha a gyermek megfelelő gondozása a családján belül nem biztosítható. Az átmeneti nevelésbe vétellel egyidejűleg a gyámhivatal a gyermeket nevelőszülőnél vagy - ha ez nem lehetséges - gyermekotthonban, illetve más bentlakásos intézményben helyezi el és gyámot (hivatásos gyámot) rendel.
79. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vétel feltételeinek fennállását a gyám (hivatásos gyám) tájékoztatása alapján évente felülvizsgálja, és ennek során dönt az egyéni elhelyezési terv fenntartásáról vagy módosításáról.
80. § (1) A gyámhivatal a gyermeket tartós nevelésbe veszi, ha a) a szülő (szülők) felügyeleti jogának megszüntetése miatt vagy más okból a gyermeknek nincs felügyeletet gyakorló szülője
113. § (1) A városi gyámhivatal pert indíthat, illetve kezdeményezhet c) a szülői felügyelet megszüntetése vagy visszaállítása,

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (hatályos 1997.11. 01-2003. 02. 14.)
96. § (3) Az ideiglenes hatályú elhelyezés időtartama legfeljebb 30 nap, kivéve, ha az ideiglenes hatályú elhelyezés vizsgálatára jogosult gyámhivatal pert indított a gyermek elhelyezése, elhelyezésének megváltoztatása vagy a szülői felügyelet megszüntetése iránt.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
13. § (1) Az államigazgatási eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára (a továbbiakban: kérelem) vagy hivatalból indul meg. A felettes szerv a közigazgatási szervet az eljárás megindítására vagy folytatására utasíthatja.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül - kiskorú ügyfél esetében soron kívül, de legkésőbb tizenöt napon belül - kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.

A vizsgálat megállapításai
A gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet (Gyer.) előírása szerint az ideiglenes hatályú elhelyezés időtartama – a perindítás esetét kivéve – legfeljebb 30 nap lehet. A kiskorút a balassagyarmati gyámhivatalnak a Gyer-ben előírt 30 napos határidőn belül – 2000 áprilisában – átmeneti nevelésbe kellett volna vennie, ezzel egyidejűleg részére gyámot kellett volna rendelnie. Kirendelését követően a gyám jogosult lett volna arra, hogy a gyermek után járó családi pótlékot megigényelje, azt a gyermek részére gyámi fenntartásos betétkönyvbe helyezze. A balassagyarmati gyámhivatal a gyermeket az ideiglenes hatályú elhelyezése (2000. március) után tíz hónappal (2001 január) vette átmeneti nevelésbe.
Megállapítottam, hogy a balassagyarmati gyámhivatal elhúzódó eljárása a jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, ezen belül a tisztességes eljárással összefüggésben visszásságot okozott. A késedelmes átmeneti nevelésbe vétellel a gyermek 10 havi családi pótléktól elesett, ami a tulajdonhoz való jogot sértette. 
A szakszolgálat Szakértői Csoportjának vezetője már 2000 novemberében tájékoztatta a balassagyarmati gyámhivatalt arról, hogy a kisfiúnak nincs esélye arra, hogy vér szerinti családja nevelje fel. 2001 márciusában a szakszolgálat javaslatot tett a szülői felügyeleti jog megszüntetésére irányuló per megindítására. A gyámhivatal – a szakszolgálat igazgatójának többször megismételt kérelmét figyelmen kívül hagyva – a pert nem indította meg. A kisfiúnak édesanyjával semmilyen kapcsolata nem volt, vér szerinti apja a 2000. augusztus 22-én kelt teljes hatályú apai elismerő nyilatkozata után mindössze egyszer látogatta meg. A balassagyarmati gyámhivatal – azt követően, hogy a gyermeknek egy éven át nem volt vér szerinti kapcsolata – a kiskorút örökbefogadhatónak nyilváníthatta volna. 
A rendelkezésemre bocsátott dokumentumok között nincs nyoma annak, hogy az anya 2002 februárjában tett nyilatkozata után – melyben hozzájárult gyermeke titkos örökbefogadásához a balassagyarmati gyámhivatal az apát ilyen tartalmú nyilatkozat megtétele céljából idézte volna. Az apát a salgótarjáni gyámhivatal az anya nyilatkozata után több mint egy évvel, 2003 áprilisában – idézte. A felvett jegyzőkönyv szerint az apa minden fenntartás nélkül hozzájárult a kisfiú örökbeadásához. A gyermek csak közel négy évesen lett jogilag örökbeadható.
A salgótarjáni gyámhivatalnak a vér szerinti apa lemondó nyilatkozata után a gyermeket 30 napon belül tartós nevelésbe kellett volna vennie, de a határozat csak a nyilatkozat után több mint öt hónappal – a szakszolgálat igazgatójának többszöri sürgetésére – készült el. Tekintettel arra, hogy a gyermeknek Nógrád megyében nem találtak örökbefogadására alkalmas szülőt a szakszolgálat igazgatója a NCSSZI segítségét kérte. A kisfiú örökbefogadására csak 2004 februárjában nyílt reális lehetőség, amikor már elmúlt négy és fél éves és több mint egy éve nevelőszülőknél élt, akikhez erősen kötődött.
Megállapítottam, hogy a balassagyarmati és a salgótarjáni gyámhivatal elhúzódó eljárása egyaránt csökkentette a gyermek esélyét arra, hogy örökbefogadó családba kerüljön. Mindez a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető kiemelt védelemhez fűződő jogával, továbbá a családhoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott.
A panaszos már a kisfiú hozzá való helyezését követő harmadik hónapban, majd ez után is folyamatosan jelezte, hogy a gyermek erősen kötődik hozzájuk, nevelőszülőként ők is szeretik, de örökbefogadni nem kívánják. A nevelőszülő a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) szerint elősegíti az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, személyisége kibontakozását. Kötelessége, hogy  elősegítse a gyermek vér szerinti családjába való visszakerülését és ennek érdekében együttműködjön a családdal, vagy ha ez nem lehetséges, illetve ez nem áll a gyermek érdekében, segítse örökbefogadó családnál történő elhelyezését. A nevelőszülői megállapodás nem a gyermek örökbefogadására irányul. Az örökbefogadni szándékozók más jellegű alkalmassági vizsgálaton és felkészítő tanfolyamon vesznek részt, mint a nevelőszülők. A nevelőszülők felkészítésénél különös figyelmet fordítanak annak tudatosítására, hogy a nevelőszülők a gyermekvédelmi szakellátásba vett gyermekek átmeneti gondozására vállalkoznak, mely során feladatuk a gyermek visszagondozása a vér szerinti családba, ha ez nem lehetséges a kiskorú örökbefogadásának elősegítése. Nincs jogi akadálya annak – hogy alkalmasságának megállapítása esetén a nevelőszülő örökbefogadja nevelt gyermekét. A panaszos és férje viszont örökbefogadási szándékukat akkor jelezték, amikor már a kisfiú és jövendő örökbefogadó szülei barátkozása jól haladt. A panaszos  és férje nem rendelkeztek és nem is rendelkeznek örökbefogadásra való alkalmasságukat megállapító jogerős és érvényes határozattal, így nevelt gyermekük örökbefogadását nem kezdeményezhették. A szakszolgálat igazgatója tekintettel arra, hogy a nevelőszülők akadályozták a gyermek örökbefogadó családban való elhelyezését a nevelőszülői megállapodást – jogszerűen – azonnali hatállyal felmondta.
A Gyvt. szerint a mindenkori országgyűlési biztosnak feladata, hogy a gyermekek alkotmányos jogait érintő visszaéléseket kivizsgálja, orvoslásuk érdekében intézkedéseket kezdeményezzen. Az Obtv. előírásai az országgyűlési biztosnak azonban csak arra nyújtanak lehetőséget, hogy a gyermeknek ezt a védelmet a hatóságokkal, illetőleg az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szervekkel szemben nyújtsa. A fenti szabályozás kizárja a gyermeknek magánszemélyek – jelen esetben a nevelőszülők – által esetlegesen alkotmányos jogsérelmet okozó magatartásának vizsgálatát.
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a Nógrád Megyei Gyermekvédelmi Szakszolgálat annak érdekében, hogy a kiskorú jogilag örökbefogadhatóvá váljon, majd tényleges örökbefogadása is a lehető leghamarabb megtörténjen a vonatkozó jogszabályokban előírt kötelezettségeinek eleget tett, azokkal alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem okozott.
Annak érdekében, hogy a jövőben a gyermekek örökbefogadhatóvá nyilvánítási eljárása ne húzódjon el az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján ajánlom a Nógrád Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatala vezetőjének, hogy
- a jelentést ismertesse a városi gyámhivatalok vezetőivel és ezzel egyidejűleg hívja fel a hivatalvezetők figyelmét arra, hogy - a törvényi feltételek fennállása esetén – gondoskodjanak arról, hogy a gyermekvédelmi gondoskodásba vett kiskorút minél fiatalabb életkorában nyilvánítsák örökbefogadhatóvá, ha az nem lehetséges indítsanak pert a szülői felügyeleti jog megszüntetésére. 
- hívja fel a városi gyámhivatalok vezetőinek és munkatársainak figyelmét – azok garanciális jelentőségére tekintettel – a jogszabályokban előírt határidők maradéktalan betartásának fontosságára.

Budapest, 2004. július 20.

Takács Albert sk.