Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2443/2004. számú ügyben

Előadók: dr. Bódis Cecília
dr. Sipos Beáta
dr. Szilágyi Júlianna
Az eljárás megindulása
Az idei évben, OBH-5720/2003. számon vizsgálatot folytattam a hódmezővásárhelyi fogyatékosokat ápoló-gondozó otthonban, amely számos visszásságokat tárt fel. A vizsgálat alapjául szolgáló beadványban a panaszos - egyebek mellett - arról is beszámolt, retteg, mert a derekegyházi „zártintézménybe” akarják vinni. 
A Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal (a továbbiakban Közigazgatási Hivatal) által megküldött vizsgálati dokumentáció is tartalmazott utalásokat a Derekegyházon működő intézményről, ahova ideiglenes jelleggel „szokták” áthelyezni az ellátottakat. Közülük néhányan a meghallgatás során elmondták, szoronganak, „nehogy Derekegyházra kerüljenek”.
Mindezek alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság gyanújára utaltak, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot rendeltem el a fogyatékos felnőtteket ellátó Derekegyházi Ápoló Otthonban (6621, Derekegyház, Köztársaság tér 9.). 

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam;
54. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani;
55. § (1) szerint a Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani;
58. § (1) Mindenkit, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén - törvényben meghatározott esetek kivételével - megillet a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának joga (…)
70/D. § (1) bekezdése előírja, hogy a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. 
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

Jogszabályi háttér
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (Szt.)
1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (R.)

A tényállás és a vizsgálat megállapításai
Eljárásom során azt vizsgáltam, hogy az intézményben nyújtott ellátás, gondozás megfelel-e a jogszabályoknak és a vonatkozó szakmai előírásoknak. Ennek megállapítása érdekében munkatársaim 2004. március 30-án helyszíni vizsgálatot folytattak az otthonban.
Megállapításaimat a helyszínen tapasztaltakra, az intézmény vezetőjével, más alkalmazottaival folytatott beszélgetésekre, valamint a helyszínen munkatársaim rendelkezésére bocsátott dokumentumokra (SZMSZ, alapító okirat, működési engedély, házirend, szakmai program, szociális és mentálhigiénés csoport 2004. évi foglalkoztatási ütemterve) valamint a Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal legutóbbi vizsgálata jegyzőkönyvére alapoztam.
A Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal 2001. január 31-én kelt, 1009/2001. számú határozatával határozott idejű (2002. december 31-ig érvényes) működési engedélyt adott ki a megyei önkormányzat által fenntartott Derekegyház, Köztársaság tér 9. szám alatt lévő, szakellátást nyújtó, fogyatékosokat ápoló, gondozó, bentlakásos intézménynek. A Közigazgatási Hivatal 2003. május 12-én végzett helyszíni ellenőrzése alapján, 2003. július 23-án kelt 627-5/2003. számú határozatával – tekintettel a tárgyi és személyi feltételek hiányosságaira, valamint arra, hogy a megyei főjegyző ellátási érdekből az intézmény működését indokoltnak tartotta – ugyancsak határozott idejű engedélyt adott ki, 2008. december 31-ig.  
Az intézményben az összes ellátotti létszám 180 fő. Az ellátottak egy része 2003-ban költözött ki egy a településen belül az otthontól néhány utcára található családi házakba (6621, Derekegyház, Petőfi S. u. 40 - 42.) Az ún. I. és II. számú Lakóotthon 10, illetve 12 fős létszámmal működik. A lakóotthonok határozatlan idejű, 2003. évben kiadott működési engedéllyel rendelkeznek. A lakóotthonok tárgyi és személyi feltételei a jogszabályoknak megfelelőnek bizonyultak. Munkatársaim ottjártakor csak a házakat látták, a lakók éppen dolgoztak az intézmény foglalkoztatójában. A lakóotthonokra vonatkozó dokumentumokat (alapító okirat, stb.) szintén a vizsgálatot végzők rendelkezésére bocsátották. 
A létszámváltozásra tekintettel a Közigazgatási Hivatal, a fenntartó kérelme alapján 2004. március 1-jén az ápoló otthon engedélyezett létszámát 158 főre módosította. Az alábbiakban – tekintettel a vizsgálat megindításának indokaira – a 158 fős ápoló otthon működését elemzem: 
1. Az intézmény általános jellemzése, elhelyezkedése, környezete, tárgyi és személyi feltételek 
Az intézményt, mely eredetileg gróf Károlyi Sándor kastélya volt, 10 hektáros őspark veszi körül. Az épületben 1949-től működik szociális intézmény.  Beutalási körzete Csongrád megye területe. A bekerülés módja: beutalás, intézményi hatáskör alapján. A 158 ellátott a főépületben és a mellette található kisebb épületben (ún. 2-es épület) van elhelyezve. A női osztályon 65 főt, a férfiosztályon 64 személyt gondoznak, az ún. 2-es épületben a nehezebben mozgatható, kerekesszékkel közlekedő 29 fő ellátottat helyezték el. 
A főépület földszintjén találhatók az irodák, a személyzeti WC-k, és a személyzet részére kialakított ebédlő. Az irodákhoz vezető folyosó egy részét ráccsal zárják el a gondozottak elől. 
A kapott tájékoztatás szerint a folyamatos fűtés megoldott, helyi gázkazánról, valamint a melegvíz elektromos melegítőkről, ugyanakkor a gyakorlat az, hogy a hálótermekben a fűtést nappalra kikapcsolják, csupán 3 órakor kapcsolják be ismét. Ezen felül a lakók igénye szerint biztosítják a fűtést. 
Az intézményben az akadálymentes közlekedés nem megoldott; a főépületben nincs lift, kapaszkodókat nem szereltek fel, a helyiségek bejáratánál küszöbök találhatók, összességében megállapítható, hogy az épületek felújításra szorulnak. A terület elkerített, azonban a kapott információk szerint előfordult, hogy néhány lakó kibontotta a kerítést, így elkóborlás is történt már. 
A főépület első szintjén kerültek elhelyezésre a női ellátottak. A lakóhelyiségek zsúfoltak, hiszen a nagy alapterületű termekben 8-10-12 fő él.  Néhány szobában – a zsúfoltság enyhítése érdekében – az ágyak helyett fotelágyakat helyeztek el. Az emelet két végén található a 2 db mosdó, WC, kád. A vizsgálat időpontjában nem állt rendelkezésre sem WC ülőke, sem szappan sem WC papír. Az intézmény nem rendelkezik a mozgásukban korlátozott betegek fürdetését megkönnyítő emelővel sem. A személyzet számára külön, emeletenként 1 db WC-t alakítottak ki. Az intézményben elkülönített betegszoba sincs. 
A vizsgálat alkalmával az otthon lakói a lépcsőfeljáró utáni előtérben, csarnokban ültek, asztalok mellett. Az épület ezen részében történik a lakók napi étkeztetése is. A kulturált és zavartalan látogatáshoz, közösségi együttlétekhez a közösségi helyiségeket nem alakították ki. 
A bútorok, berendezési és felszerelési tárgyak az életkori sajátosságoknak, illetőleg az egészségi és mozgásállapotnak megfelelnek. Ugyanakkor a szobák nagy részében nem voltak szekrények, tárolásra a folyosón kialakított szekrények szolgálnak. A szobák felszereltsége, személyes használati tárgyak elhelyezésének lehetősége tekintetében elmondható, hogy a legtöbb szobában az ágyakon kívül semmilyen bútorzatot, egyéb berendezési vagy személyes felszerelési tárgy nem volt fellelhető. A szobák díszítés és személyes használati tárgyak hiányában sivár, személytelen benyomást keltettek. 
A felső szinten a férfi gondozottakat helyezték el. A vizsgálat ideje alatt, hasonlóan a női osztályon tapasztaltakhoz, az ápoltak ezen a szinten is végig az előcsarnokban ültek. A szobák állapota, berendezése annyiban tért el az első szinttől, hogy itt néhány szobát felújítottak, illetve újrabútoroztak, szép, új szekrénysort és új ágyakat helyeztek el. Ennek ellenére itt sem tűnt úgy, hogy a gondozottak valójában használnák a helyiségeket, ezek ránézésre nem voltak „belakva”. Az új szekrényeken nem voltak személyes használati tárgyak, a szobákban „katonás rend” uralkodott. A főnővér elmondása szerint, terápia céljából, a lakók – beosztás szerint – minden nap saját maguk takarítanak és ágyaznak. A mosdóhelyiségek állapota megegyezett az első szinten tapasztaltakkal.
A főépület mellett található a már említett 2-es épület, amelyben 29 férfi és nő lakik, 8-10 ágyas szobákban elhelyezve. Itt vannak fekvő betegek is, magasított hálós ágyban. Ez az épület rendkívül zsúfolt. A folyosók nagyon keskenyek, az akadálymentes közlekedést az udvarra kijutáshoz egy rámpa biztosítja. Az egyetlen – nemek által közösen használt – fürdőhelyiségben egy WC és egy kád található. Térelválasztót, WC papírt, szappant, törölközőt itt sem találtunk.
A dolgozók beosztása és szakképzettsége az intézményvezető elmondása szerint maximálisan megfelel a jogszabály előírásainak. A szakképzettségi arány a kapott dokumentáció alapján valóban magas, ugyanakkor a Közigazgatási Hivatal határozata szerint diétás nővér és mozgásterapeuta nem áll az intézmény alkalmazásában. 
Az ellátás tárgyi feltételei tekintetében tehát alapvető hiányosságok tapasztalhatók. A fűtés napközbeni szüneteltetése, a fürdőszobák, a nemenként elkülönített WC-k, közösségi helyiségek száma, felszereltsége, a lakószobákban az egy ellátottra jutó lakótér nagysága, a szakmai létszám nem felel meg az 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet előírásinak.
A tárgyi feltételek fent részletezett hiánya, valamint a szakmai létszám hiányosságai visszásságot okoznak az ellátottak Alkotmányban biztosított lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joga érvényesülésével összefüggésben. 
A Közigazgatási Hivatal a határozott időtartamra kiadott működési engedélyben előírta az intézmény fenntartója számára, hogy a személyi feltételekről folyamatosan, de legkésőbb 2005. december 31-ig, a tárgyi feltételek biztosításáról folyamatosan, de legkésőbb 2008. december 31-ig gondoskodjon.
2. Ellátás, ápolás, gondozás
A lakók 90%-a cselekvőképességet kizáró, illetve cselekvőképességet korlátozó gondnokság alatt áll, A napi háromszori étkezés, valamint a diétás étrend az intézményben biztosított. A ruházattal való ellátás a jogszabálynak megfelelő. A otthon orvosi szobával rendelkezik. Az orvos Szentesről jár ki. Az ellátottak évente tüdő-, onkológiai, bőrgyógyászati szűrésen vesznek részt. 
3. Magatartási szabályok, bánásmód
Az intézményben élők életének szabályait a házirend tartalmazza, ám a vizsgálatot végzők az épületekben kifüggesztett példányt nem találtak, ez a tájékoztatáshoz való joggal összefüggésben a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság Alkotmány 2. §-ában rögzített követelményét sértve okoz visszásságot.
Az ellátottak – kivéve a fekvő gondozottakat – napközben nem tartózkodtak a szobákban, mivel azok napközben zárva voltak. Az ápolók szerint e nélkül az ellátottakat nem lehetne rávenni a foglalkozásokon való részvételre.  Ezen kívül a lépcsőházban a szintek elválasztására szolgáló nagy faajtókat is zárva tartják.  Az Szt. 94/E. § (9) bekezdése szerint „az ellátást igénybe vevőnek joga van az intézményen belüli és intézményen kívüli szabad mozgásra, figyelemmel a saját és társai nyugalmára, biztonságára. Az intézmény házirendje meghatározza az intézményből történő távozás és visszatérés rendjét. Az ellátást igénybe vevőnek az igénybevételi eljárás során részletes és pontos tájékoztatást kell adni az intézményen belüli és az eltávozás esetére kialakított szabályokról.” A szabad mozgás korlátozására az Szt. 94/G. § szakasza szerint van mód. A lakószobák és a lépcsőház napközbeni zárva tartásának rendje visszásságot okoz az Alkotmányban biztosított emberi méltóságához, valamint a szabad mozgáshoz való jogokkal összefüggésben.
A kapott tájékoztatás szerint a gondozottak – akik nem dolgoznak éppen – óránként mehetnek le az udvarra dohányozni, a lépcsőházban felszerelt ajtókat ekkor nyitják ki. A helyszíni vizsgálat alatt, mely kb. 4 órát vett igénybe, munkatársaim egyszer sem tapasztalták, hogy ez megtörtént volna. A kérdésre, hogy a gondozottak miként és milyen gyakorisággal jutnak ki a szabad levegőre, egyértelmű választ nem kaptak. Az ápoló személyzet elmondása szerint a mozgáskorlátozottakat - lift hiányában - a férfiápolók kézben viszik le.
A vizsgálat idején egy ápoló az egyik lakót meztelenül vezette végig a folyosón, a többiek előtt és a lakószoba közepére állítva, gondozott társai - és a vizsgálatot végzők - jelenlétében nyitott ajtók mellett mosdatta, „csutakolta” le. Ez az eljárás az emberi méltósághoz való jog súlyos sérelmét okozza.
4. Foglalkoztatás, szabadidős programok, érdekképviselet, panaszjog
A főépület első szintjén alakítottak ki egy foglalkoztató helyiséget, ahol a kapott felvilágosítás szerint, óránkénti váltásban csoportos foglakoztatást, például aromaterápiát tartanak. A falra akasztott beosztás szerint valóban óránként váltják egymást a csoportok, azonban a vizsgálat ideje alatt (hétköznap) sajnos egyetlen ilyen program sem indult.
A belső udvaron, a közelmúltban épült foglalkoztatóban napközben a munkára képes gondozottak (65 fő) dolgoznak. A foglalkoztatás reggel 8-tól fél 12-ig, majd 13.30-tól 16-ig tart, napi 7 órában. Az ellátottak egyéni munkaszerződésekkel rendelkeznek. A vizsgálat ideje alatt ebben az épületben, ápoló felügyeletével munka folyt. A lakók egy Kft. részére reklám tollakat szereltek össze és próbáltak ki .
A kapott felvilágosítás szerint kevés látogató jár az intézménybe. A gondozottak egy héten kétszer, kedden és csütörtökön fél órára mehetnek ki az otthonnal szemközt lévő boltba, valamint havonta egyszer, kizárólag kísérőkkel „falusétán” vehetnek részt. 
A házirend V. fejezet a 2/1. pontja úgy fogalmaz, hogy „a lakók személyes szabadsága nincs korlátozva, azonban az eltávozás nem engedélyezhető, ha a kezelőorvos nem javasolja a lakó önmagát vagy másokat veszélyeztető egészségi állapota miatt.”  
2./2. pontja ugyanakkor úgy rendelkezik, hogy „Az eltávozást (a napi eltávozást is) az osztályvezető ápolónak előzetesen, - rendkívüli esetek kivételével - két munkanappal előtte reggel 9 óráig be kell jelenteni. A távozást és az érkezést a portán is jelezni szükséges!”  Az 1. pontban megfogalmazott rendelkezésnek kell főszabályszerűen érvényesülnie. Tehát minden ellátott esetében orvosi döntés függvénye kell, hogy legyen az eltávozás kísérővel, vagy kísérő nélküli módja.  Amennyiben az orvos engedélyezi a kísérő nélküli napi eltávozást, azt nem lehet heti 2-szer fél órára korlátozni, továbbá két munkanappal előre bejelentési kötelezettséget előírni. A napi eltávozásokat álláspontom szerint nem lehet ilyen általános módon korlátozni.
A megismert intézményi gyakorlat, valamint a házirend idézett szabálya visszásságot okoz az emberi méltósághoz, valamint a szabad mozgáshoz való alkotmányos jogok érvényesülésével összefüggésben.
Az intézményhez tartozó parkban egy elkerített játszótér található, amit rendszeresen használnak a lakók. Vásárlási lehetőség (büfé, bolt stb.) az intézeten belül nem biztosított, a személyzet elmondása szerinte erre nincs igény.
Az igazgató tájékoztatása szerint az érdekképviseleti fórum szabályosan megalakult és rendszeresen működik. Ennek keretében minden évben egyszer, általában májusban (az Anyák napi ünnepséggel egybekötve) meghívják a hozzátartozókat, ahol felvilágosítást nyújtanak részükre a térítési díjról, a költségvetésről stb., egyidejűleg a gondozottak kisebb műsorral készülnek. A gondozottak a panaszaikkal egyébként az intézményvezetőhöz fordulhatnak.  
Az igazgató megerősítette, hogy a hódmezővásárhelyi intézményből alkalmanként, hosszabb-rövidebb időszakra, terápiás céllal átvesznek gondozottakat. 
Az Szt. 94/E. § (4) bekezdése alapján „a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény az általa biztosított szolgáltatást olyan módon végzi, hogy figyelemmel legyen az ellátást igénybe vevőket megillető alkotmányos jogok maradéktalan és teljes körű tiszteletben tartására, különös figyelemmel a) az élethez, emberi méltósághoz, b) a testi épséghez, c) a testi-lelki egészséghez való jogra.

Kezdeményezés, ajánlás:
A vizsgálat során feltárt, alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása érdekében, az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem a Derekegyházi Ápoló Otthon vezetőjénél, hogy haladéktalanul szüntesse meg a lakószobák napközbeni zárva tartásának gyakorlatát, illetve - szoros együttműködésben a megyei módszertani intézettel -  gondoskodjon a gondozottak emberi méltósághoz való jogának maradéktalan érvényesülésének biztosításáról.
Gondoskodjon továbbá a napi eltávozásokra vonatkozó szabályok módosításáról illetve az intézmény házirendjének kifüggesztéséről. 
Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján ajánlással fordulok az otthont fenntartó Csongrád Megyei Önkormányzat Közgyűléséhez és kérem, hogy gondoskodjon a fent részletezett tárgyi és személyi feltételekben feltárt hiányosságok megszüntetéséről. 
Kérem, hogy a címzettek a kezdeményezéssel illetve ajánlással kapcsolatos állásfoglalásukról, a megtett intézkedéseikről az Obtv. 20-21. §-aiban előírt harminc napos határidőn belül tájékoztassanak. 

Budapest, 2004. augusztus 6.

Lenkovics Barnabás sk.