Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2241/2004. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Sipos Beáta
Az eljárás megindulása
A panaszos egyik testvére ápolása kapcsán fordult hivatalunkhoz. A beadványából, valamint az előzményi iratokból kitűnt, hogy közös háztartásban a panaszos két testvére, s az egyiknek a felesége él. A másik testvér egyedülálló, ő az aki ápolásra szorul. A gondozását évek óta a sógornője végzi, aki épp ezen elfoglaltsága miatt több éve már, hogy nem tud munkát vállalni. A panasz arra vonatkozott, hogy a helyi önkormányzat határozatával elutasította a sógornő által az ápolt személy gondozása miatt igényelt ápolási díj iránti kérelmet, hivatkozva arra, hogy az ápolt rendszeres pénzellátásban, öregségi nyugellátásban részesül.
Figyelemmel arra, hogy az ügyben felmerült az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményének, s ennek részeként tekinthető tisztességes eljáráshoz való jog, valamint a szociális biztonsághoz fűződő jog sérelmének a gyanúja, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam.
Az eljárásom során megkerestem az érintett önkormányzat jegyzőjét, akitől tájékoztatást kértem a panasz hátteréről és az ügyben megtett intézkedésekről. Egyidejűleg felkértem, hogy küldje meg számomra az ápolási díj igénylése kapcsán keletkezett dokumentumok, valamint a vonatkozó helyi rendelet másolatát.

A megállapított tényállás
A panaszos sógornője 2004. február 17-én nyújtott be kérelmet ápolási díj megállapítása iránt a helyi polgármesteri hivatalhoz. A kérelmében megjelölte, hogy férjével és annak testvérével él közös háztartásban, s utóbbi személy szorul állandó gondozásra, valamint felügyeletre. A kérelemhez csatolt dokumentumok tartalmazták az Országos Orvosszakértői Intézet I. fokú Orvosi Bizottságának szakvéleménye alapján kiállított háziorvosi szakvéleményt, mely szerint a vizsgált személy mozgássérült, tartósan beteg és mivel önmaga ellátására képtelen, ezért állandó felügyeletre, gondozásra szorul. Ennek várható időtartama három hónapnál hosszabb.
A helyi önkormányzat képviselő-testülete 2004. február 18-án tartott zárt ülésén tárgyalta meg a kérelmet, a becsatolt iratok alapján megvizsgálta a család anyagi és szociális helyzetét, körülményeit. Ezen az ülésen a testület a 69-2/2004. számú határozatában elutasította a kérelmet, az indokolásában hivatkozva arra, miszerint „megállapítást nyert, hogy az ápolásra szoruló személlyel közös háztartásban él testvére, aki nyugdíjas és a szükséges ápolást ő is el tudja látni, így a kérelmező munkából való távolmaradását ill. munkavállalásának akadályoztatását nem teszi szükségszerűvé az otthonmaradása az ápolási díj vonatkozásában. Ezért a testület a kérelmet elutasította, ill. az ápolási díj megállapítását nem tartotta indokoltnak.”

A vizsgálat megállapításai
A vizsgálat annak megállapítását célozta, hogy az ügyben eljáró képviselő-testület okozott-e alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot, amikor elutasította a kérelmező ápolási díj iránti kérelmét.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa több esetben folytatott már vizsgálatot az ápolási díjakkal kapcsolatban (ld. melléklet), s az Alkotmánybíróság vonatkozó döntéseinek a figyelembevételével megállapította, hogy a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény (Szt.) előírásai alapján az ápolási díjra jogosultság megállapításának két módja van (ld. részletesebben a mellékletben). Az egyik, amelynek megállapítása a törvényi feltételek fennállása esetén az önkormányzatok számára kötelező, ebben az esetben nincs mérlegelési lehetősége. A másik pedig a kétszeresen is mérlegelési jogtól függő ápolási díj folyósítása. Az Szt. feljogosítja az önkormányzat képviselő-testületét arra, hogy a törvényi feltételek mellett további feltételeket állapítson meg, ezenfelül az önkormányzat mérlegelési joga kiterjed arra, hogy a konkrét ügy körülményeit is mérlegelje döntése meghozatalakor.
A vizsgált esetben az ápolási díj folyósításának második esetéről van szó. Az Szt. 41. (4) bekezdése alapján a települési önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek esetén ápolási díj állapítható meg annak a hozzátartozónak, aki 18. életévét betöltött tartósan beteg személy gondozását végzi. A jogosultság megállapítása szempontjából figyelembe vehető egy főre számított havi családi jövedelemhatárt az önkormányzat rendeletében úgy kell szabályozni, hogy az az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegénél, egyedülálló esetén annak 150%-ánál alacsonyabb nem lehet.
A helyi rendelet értelmében az ápolási díj a tartósan gondozásra szoruló személy otthoni ápolását ellátó nagykorú hozzátartozó részére biztosított anyagi hozzájárulás. Az önkormányzat ápolási díjat állapíthat meg annak a hozzátartozónak, aki 18. életévét beöltött tartósan beteg személy gondozását végzi, akkor, ha: egy főre számított havi családi jövedelem az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegét, egyedülálló esetén annak 150 %-át nem haladja meg.
Az Szt. tehát felhatalmazást ad arra, hogy a méltányossági alapon adható ápolási díj esetében a települési önkormányzat rendeletében további feltételeket határozzon meg, amelyek teljesülésekor az ellátás ezen formája megállapítható a 18 évet betöltött tartósan beteget ápoló hozzátartozónak. A vizsgált esetben az önkormányzat nem jelölt meg további jogosultsági feltételt.
A Legfelsőbb Bíróság, mint közigazgatás bíróság az 1999/237. sz. határozatában kimondta, hogy amennyiben a jogalkalmazó határozatát mérlegelési jogkörben eljárva hozza meg, a határozatnak tartalmaznia kell a mérlegelés releváns szempontjait, és az ahhoz kapcsolódó bizonyítékok okszerű mérlegelését. Az Szt. előírásai között szerepel, hogy a szociális igazgatási eljárásban az államigazgatási eljárás általános szabályiról szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény (Áe.) rendelkezéseit kell alkalmazni, az Szt.-ben meghatározott eltérésekkel. Az Áe. tartalmazza egyrészt, hogy az államigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni, másrészt, hogy a határozatnak tartalmaznia kell az indokolásban a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat; az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait; az eljárt szakhatóságok megnevezését és azokat a jogszabályokat, amelyek alapján a közigazgatási szerv a határozatot hozta.
A határozat indokolásának célja, hogy azokat a releváns tényeket tartalmazza, amelyekre a jogalkalmazó szerv a döntését alapozta. Az Szt. az ellátás szempontjából relevánsnak tartja, hogy a nagykorú hozzátartozó kapja az anyagi hozzájárulást, 18. életévét betöltött tartósan beteg személy gondozását végezze és az ápolási díj megállapításáról a képviselő-testület döntsön. Ezen felül a 2003. évi IV. törvény módosító rendelkezései alapján a jogosultság megállapítása szempontjából figyelembe vehető egy főre számított havi családi jövedelemhatárt az önkormányzat rendeletében úgy kell szabályozni, hogy az az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegénél, egyedülálló esetén annak 150%-ánál alacsonyabb nem lehet. Az említetteken felül az önkormányzati rendelet releváns szempontnak csupán a család jövedelmi viszonyait említi.
A rendelkezésre álló iratok szerint a tényállás tisztázása érdekében külön intézkedés például környezettanulmány készítése az önkormányzat részéről nem történt. Az adott esetben a kérelem benyújtását követő napon megtartott testületi ülés eredményeként meghozott elutasító határozat indokolási részében csupán annyi szerepelt, hogy „a kérelemhez csatolt iratok alapján a testület megvizsgálta a család anyagi és szociális helyzetét, körülményeit. Megállapítást nyert, hogy az ápolásra szoruló személlyel közös háztartásban él testvére, aki nyugdíjas. Az ápolási díj megállapítását kérő személy – az említett testvér felesége – munkából való távolmaradását, ill. munkavállalásának akadályoztatását nem teszi szükségszerűvé az otthonmaradása az ápolási díj vonatkozásában, mivel az ápolást a nyugdíjas testvér el tudja látni.”
Az ellátás iránti kérelmében a beadványtevő sógornője a tartósan beteg nagykorú sógora ápolására tekintettel kérte az ápolási díj megállapítását. A beszerzett iratok tartalmazzák az ellátás megállapításához szükséges orvosi szakvéleményt, mely szerint a kérelmező sógora önmaga ellátására képtelen, állandó és tartós felügyeletre szoruló, tartósan beteg, mozgáskorlátozott személy. A kérelemhez csatolt jövedelem-igazolások értelmében a család jövedelmi viszonyai az alábbiak szerint alakul: az ápolásra szoruló személy időskorúak járadékának összege: 22.040,-Ft/hó; az ápolásra szoruló személy testvérének nyugdíja: 37.574,-Ft/hó; a kérelmező, mint a testvér házastársa kimutatható jövedelemmel nem rendelkezik. Ezek alapján az egy főre jutó jövedelem nagysága: 19.871,- Ft/hó, mely összeg nem haladja meg a helyi rendeletben előírt jövedelemhatárt, az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegét.
Az iratok alapján az állapítható meg, hogy a kérelmező a jövedelmi viszonyai tekintetében megfelel a helyi rendeletben foglaltaknak, ugyanakkor az ápoltat tartósan beteg személynek minősítette az orvosi szakvélemény. A helyi rendelet egyéb feltételt nem tartalmaz, mely kizárná az igénylő jogosultságát az ellátásra. A kérelem elbírálásához tehát a jövedelmi helyzetet és a gondozásra szoruló személy egészségi állapotát, és nem utolsó sorban azt kell vizsgálni, hogy a kérelmező beletartozik-e a törvény által meghatározott személyi körbe, amelyet a Ptk. tartalmaz, vagy sem. E jogszabály előírja, hogy a hozzátartozói körbe tartozik a testvér házastársa is, így jelen esetben a gondozott személy ápolását a testvére házastársa is elláthatja. Amennyiben pedig az ápolást valamelyik hozzátartozó vállalja, a hatóság nem „válogathat” a jogosultak köréből a szerint, hogy ki vállalhatná más az adott gondozást, ápolást és amennyiben a közös háztartásban ilyen személyt talál, arra hivatkozva utasítja el a ápolási díj iránti kérelmet, hogy e másik személy is ápolhatja a beteget, főként úgy hogy az határozottan kijelenti, hogy nem vállalja a gondozást. Ez önkényes döntésre adhat alapot. A tényállás tisztázása során természetesen a hatóság környezettanulmányt készíthet a családban, hogy megvizsgálja a körülményeket, és amennyiben az derül ki, hogy nem a kérelmező végzi a gondozást, elutasíthatja a szociális ellátás iránti kérelmet.
A fentiekből következik, hogy a testület azon hivatkozása, mely szerint azért nem jár a kérelmezőnek az ellátás, mert a nyugdíjas férje is el tudja látni a gondozást, nem fogadható el. Miután pedig a határozat sem a tényállást, sem a mérlegelés releváns szempontjait nem tartalmazta, így nem felel meg a megalapozottság követelményeinek sem.

Mindezekre figyelemmel megállapítom, hogy a beadványtevő sógornője, mint az ápolási díj kérelmezője az Alkotmány 70/E §-ában biztosított szociális biztonsághoz való jogával összefüggésben sérelmet szenvedett azáltal, hogy a helyi önkormányzat képviselő-testülete a kérelmet szubjektív megállapításra, ill. jogszabályi rendelkezés hiányában utasította el. Ugyanakkor az önkormányzat a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével és a tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatban is visszásságot okozott.

Kezdeményezés 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felkérem a képviselő-testületet arra, hogy saját hatáskörében eljárva vizsgálja felül az általam hivatkozott törvényi rendelkezéseknek megfelelően a 69-2/2004. számú határozatát. A felülvizsgálat eredményéről - 30 napon belül - kérem a polgármester tájékoztatását.
Egyidejűleg felkérem a Vas Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy törvényességi ellenőrzési jogkörében eljárva a szükséges szakmai segítségnyújtás mellett, kísérje figyelemmel a képviselő-testületnek az adott ügyben az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság megszüntetése érdekében tett intézkedését.

Budapest, 2004. június 14.

Lenkovics Barnabás sk.

1. sz. melléklet: Az ügy jogszabályi háttere, hivatkozások

A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény (Szt.)
Eljárási rendelkezések
5. § A szociális ellátásra jogosultság, a jogosultat érintő jog és kötelezettség megállapítására, továbbá a hatósági ellenőrzésre (a továbbiakban: szociális igazgatási eljárás) az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) rendelkezéseit az e törvényben meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni.
Ápolási díj
40. § Az ápolási díj a tartósan gondozásra szoruló személy otthoni ápolását ellátó nagykorú hozzátartozó részére biztosított anyagi hozzájárulás.
41. § (1) Ápolási díjra jogosult - a jegyes kivételével - a hozzátartozó [Ptk. 685. § b) pont], ha önmaga ellátására képtelen, állandó és tartós felügyeletre szoruló
a) súlyosan fogyatékos, vagy
b) tartósan beteg 18 év alatti személy gondozását, ápolását végzi.
(3) Az (1) bekezdés alkalmazása során
a) súlyosan fogyatékos személy az, akinek
aa) segédeszközzel vagy műtéti úton nem korrigálható módon látóképessége teljesen hiányzik, vagy aliglátóként minimális látásmaradvánnyal rendelkezik, és ezért kizárólag tapintó - halló - életmód folytatására képes,
ab) hallásvesztesége olyan mértékű, hogy a beszédnek hallás útján történő megértésére és spontán elsajátítására segédeszközzel sem képes és halláskárosodása miatt a hangzó beszéd érthető ejtése elmarad,
ac) értelmi akadályozottsága genetikai, illetőleg magzati károsodás vagy szülési trauma következtében, továbbá tizennegyedik életévét megelőzően bekövetkező súlyos betegség miatt középsúlyos vagy annál nagyobb mértékű, továbbá aki IQ értékétől függetlenül a személyiség egészét érintő (pervazív) fejlődési zavarban szenved, és az autonómiai tesztek alapján állapota súlyosnak vagy középsúlyosnak minősíthető (BNO szerinti besorolása: F84.0-F84.9),
ad) mozgásszervi károsodása, illetőleg funkciózavara olyan mértékű, hogy helyváltoztatása a külön jogszabályban meghatározott segédeszköz állandó és szükségszerű használatát igényli, vagy állapota miatt helyváltoztatásra még segédeszközzel sem képes, vagy végtaghiánya miatt önmaga ellátására nem képes
és állandó ápolásra, gondozásra szorul;
b) tartósan beteg az a személy, aki a fekvőbeteg-szakellátást nyújtó intézmény vagy illetékes szakrendelő intézet arra jogosult szakorvosa által kiadott zárójelentés, igazolás alapján a háziorvos szakvéleménye szerint előreláthatólag három hónapnál hosszabb időtartamban állandó ápolást, gondozást igényel.
(4) A települési önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek esetén ápolási díj állapítható meg annak a hozzátartozónak, aki 18. életévét betöltött tartósan beteg személy gondozását végzi. A jogosultság megállapítása szempontjából figyelembe vehető egy főre számított havi családi jövedelemhatárt az önkormányzat rendeletében úgy kell szabályozni, hogy az az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegénél, egyedülálló esetén annak 150%-ánál alacsonyabb nem lehet.
(5) Az ápolási díjról az ápolást végző személy lakóhelye szerinti települési önkormányzat képviselő-testülete dönt.
42. § (1) Nem jogosult ápolási díjra a hozzátartozó, ha
a) az ápolt személy két hónapot meghaladóan fekvőbeteg-gyógyintézeti, valamint nappali ellátást nyújtó vagy bentlakásos szociális intézményi ellátásban, illetőleg óvodai, gyermekvédelmi szakellátást nyújtó bentlakásos intézményi elhelyezésben részesül, vagy közoktatási intézmény tanulója, illetőleg felsőoktatási intézmény nappali tagozatos hallgatója kivéve, ha
aa) a közoktatási intézményben eltöltött idő a kötelező tanórai foglalkozások időtartamát nem haladja meg, vagy
ab) az óvoda, a nappali ellátást nyújtó szociális intézmény igénybevételének, illetőleg a felsőoktatási intézmény látogatási kötelezettségének időtartama átlagosan a napi 5 órát nem haladja meg, vagy
ac) az óvoda, a közoktatási, illetőleg a felsőoktatási intézmény látogatása, vagy a nappali ellátást nyújtó szociális intézmény igénybevétele csak az ápolást végző személy rendszeres közreműködésével valósítható meg,
b) rendszeres pénzellátásban részesül, ide nem értve azt a táppénzt, amelyet az ápolási díj folyósításának időtartama alatt végzett keresőtevékenységéből adódó biztosítási jogviszony alapján - keresőképtelenné válása esetén - folyósítanak,
c) szakiskola, középiskola, illetve felsőoktatási intézmény nappali tagozatos tanulója, hallgatója,
d) keresőtevékenységet folytat és munkaideje - az otthon történő munkavégzés kivételével - a napi 4 órát meghaladja,
e) a közös háztartásban élő gyermek után a szülők bármelyike terhességi-gyermekágyi segélyben, gyermekgondozási díjban vagy gyermeknevelési támogatásban részesül.
(2) Az ápolási díjra való jogosultságot meg kell szüntetni, ha
a) az ápolt személy állapota az állandó ápolást már nem teszi szükségessé,
b) az ápolást végző személy a kötelezettségét nem teljesíti,
c) az ápolt személy meghal,
e) az (1) bekezdésben megjelölt jogosultságot kizáró körülmény következik be.
(3) Az ápolt személy halála esetén az ápolási díj folyósítását a halál időpontját követő harmadik hónap első napjával kell megszüntetni.
43. § (1) Az ápolási díj megállapítása iránti kérelemhez csatolni kell a háziorvos
a) igazolását arról, hogy az ápolt súlyosan fogyatékos vagy tartósan beteg, és
b) szakvéleményét arra vonatkozóan, hogy az ápolt önmaga ellátására képtelen, ezért állandó és tartós felügyeletre, gondozásra szorul.
(2) A háziorvos az igazolását az Országos Orvosszakértői Intézet I. fokú orvosi bizottságának szakvéleménye, vagy a megyei gyermek-szakfőorvos igazolása, illetőleg a fekvőbeteg-szakellátást nyújtó intézmény vagy a területileg illetékes szakrendelő intézet szakorvosa által kiadott zárójelentés, igazolás alapján állítja ki. Az ápolási díjat kérelmező, illetve a települési önkormányzat az (1) bekezdés b) pontja szerinti szakvélemény felülvizsgálatát az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat területileg illetékes városi intézetének tisztifőorvosa által kijelölt, az ápolást indokoló diagnózis szerinti szakorvostól vagy szervtől kérheti.
44. § (1) A 41. § (1)-(2) bekezdésében szabályozott esetekben az ápolási díj összege nem lehet kevesebb az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegénél.
(2) A 41. § (4) bekezdése alapján megállapított ápolási díj összege nem lehet kevesebb az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-ánál.
(3) Az ápolási díj folyósításának időtartama szolgálati időre jogosít. Az ápolási díjban részesülő személy az ellátás után nyugdíjjárulék és magán-nyugdíjpénztári tagság esetén magán-nyugdíjpénztári tagdíj fizetésére kötelezett. A települési önkormányzat az ápolási díj folyósításának időtartamára a társadalombiztosítási járulék nyugdíjbiztosítási ágazatára jutó járulék fizetésére kötelezett.
(4) Az ápolási díjra való jogosultság feltételeit a települési önkormányzat kétévente legalább egyszer felülvizsgálja.

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.)
685. § b) közeli hozzátartozók: a házastárs, az egyeneságbeli rokon, az örökbefogadott, a mostoha- és neveltgyermek, az örökbefogadó-, a mostoha- és a nevelőszülő, valamint a testvér; hozzátartozó továbbá: az élettárs, az egyeneságbeli rokon házastársa, a jegyes, a házastárs egyeneságbeli rokona és testvére, valamint a testvér házastársa;

Csehi Községi Önkormányzat képviselő-testületének 5/2003.(VIII.14.) számú rendelete a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

Ápolási díj
Az ellátás feltételei
34. § Az ápolási díj a tartósan gondozásra szoruló személy otthoni ápolását ellátó nagykorú hozzátartozó részére biztosított anyagi hozzájárulás.
35. § (2) Az önkormányzat ápolási díjat állapíthat meg annak a hozzátartozónak, aki 18. életévét beöltött tartósan beteg személy gondozását végzi, akkor, ha: egy főre számított havi családi jövedelem az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegét, egyedülálló esetén annak 150 %-át nem haladja meg.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény (Áe.)
26. § (1) A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le.
43. § (1) A határozatnak tartalmaznia kell:
a) az eljáró közigazgatási szerv megnevezését, az ügyfél nevét és lakóhelyét (székhelyét), az ügy számát, tárgyának és ügyintézőjének megjelölését,
b) a rendelkező részben a közigazgatási szerv döntését, továbbá a fellebbezés és a bírósági felülvizsgálat lehetőségéről való tájékoztatást,
c) az indokolásban a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat; az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait; az eljárt szakhatóságok megnevezését és azokat a jogszabályokat, amelyek alapján a közigazgatási szerv a határozatot hozta,
d) a határozat hozatalának helyét és idejét, a határozat aláírójának nevét, hivatali beosztását és a közigazgatási szerv bélyegzőlenyomatát.

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

Hivatkozások
Az ápolási díj az Szt.-ben szabályozott szociális ellátó rendszer egyik eleme. A jogszabály ezt a támogatást a rászorultságtól függő pénzbeli ellátások között említi. A törvény 25. § (1) és (3) bekezdése az alábbiak szerint rendelkezik: „A jogosult részére jövedelme kiegészítésére, pótlására pénzbeli szociális ellátás nyújtható. (3) A települési önkormányzat szociális rászorultság esetén - a szociális alapellátás keretében - a jogosult számára időskorúak járadékát, rendszeres szociális segélyt, lakásfenntartási támogatást, ápolási díjat, átmeneti segélyt állapít meg e törvényben, valamint az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerint (a továbbiakban együtt: szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások).”
Az ápolási díjra jogosultság feltételeit és összegét az Szt. 40-44. §-ai szabályozzák. Az ápolási díj a tartósan gondozásra szoruló személy otthoni ápolását ellátó nagykorú hozzátartozó részére biztosított anyagi hozzájárulás. Korábbi jelentéseimben (például: OBH 3824/1999., OBH 2891/2002. stb.) már kitértem arra, hogy a jogszabály az ápolási díj két fajtája között tesz különbséget. Az egyik a 41. § (1) bekezdése szerinti, a szociális alapellátás körébe tartozó ápolási díj, amelynek megállapítása a törvényi feltételek fennállása esetén az önkormányzatok számára kötelező. Az önkormányzatnak a megállapítás tekintetében nincs mérlegelési lehetősége, a támogatás alanyi jogon jár. Az ellátás jogosultja az önmaga ellátására képtelen, állandó és tartós felügyeletre szoruló súlyosan fogyatékos, vagy tartósan beteg 18 év alatti személy gondozását, ápolását végző nagykorú hozzátartozó, kivéve a jegyes. 
Az ápolási díj másik fajtája az Szt. 41. § (4) bekezdése szerinti, az önkormányzat által megállapítható, de nem kötelezően megállapítandó ápolási díj. Ennek a jogosultja a 18. életévét már betöltött tartósan beteg személy gondozását végző hozzátartozó lehet, az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerint. A (4) bekezdés kimondja, hogy a települési önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek esetén ápolási díj állapítható meg annak a hozzátartozónak, aki 18. életévét betöltött tartósan beteg személy gondozását végzi. A tartósan beteg felnőtt esetében a törvény az önkormányzatra bízza az ápolási díjra való jogosultság feltételeinek meghatározását. Ebben az esetben önkormányzati mérlegelés tárgyát képezi magának az ápolási díjnak a bevezetése is. 
Az Alkotmánybíróság több határozatában hangsúlyozta (377/B1998. AB határozat, 6/2000. (II.28.) AB határozat stb.) a támogatás e két fajtájának a megkülönböztetését, a 41. § (1) bekezdése szerinti kötelezően meghatározandó és a 41. § (4) bekezdésében foglalt önkormányzati mérlegelés tárgyát képező, fakultatív forma elkülönítését. A hatályos jogszabály meghatározza azt is, hogy kit lehet súlyosan fogyatékos, valamint tartósan beteg személynek tekinteni, ugyanakkor mindkét említett esetre vonatkozóan felsorol kizáró okokat, amelyek következtében a jogosultság nem állapítható meg. 
A konkrét panasz kapcsán is lényeges kiemelni, hogy az ápolási díj egyik esetében tehát az önkormányzat a törvényi feltételeknek megfelelő személyek vonatkozásában köteles a támogatásról rendelkezni, ugyanakkor az ápolási díj másik esetében szabadon dönthet arról, hogy az ellátás ezen fajtáját bevezeti-e, és ha igen, a törvényi keretek között a feltételek meghatározásában is széles rendelkezési szabadsága van. 
Az adott esetben az önkormányzati rendelet tartalmazza az ápolási díj 18 év feletti tartósan beteg személy gondozását végző hozzátartozónak adható fajtáját. Az e támogatásra való jogosultság megállapításának a feltételeként csak az egy főre számított havi családi jövedelem lett meghatározva. Egyéb feltétel nem került megfogalmazásra, ennek következtében tehát a kérelem elbírálásakor az önkormányzatnak azt kell vizsgálnia, hogy az ápolásra szoruló személy tartósan beteg vagy súlyos fogyatékosnak minősül-e, valamint, hogy az egy főre jutó családi jövedelem mértéke meghaladja-e a rendeletben foglalt összeget, továbbá, hogy a gondozást nagykorú hozzátartozó végzi-e.
Az Szt. 5. §-a kimondja, hogy a szociális ellátásra jogosultság, a jogosultat érintő jog és kötelezettség megállapítására, továbbá a hatósági ellenőrzésre (a továbbiakban: szociális igazgatási eljárás) az Áe. rendelkezéseit az Szt.-ben meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni. Az Áe. 26. § (1) bekezdése értelmében a közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Az önkormányzat kötelezettsége, hogy az ápolási díj iránti kérelem kapcsán a tényállást tisztázza, a releváns jogi tényeket megállapítsa. Amennyiben a rendelkezésére álló adatok ehhez nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le. A kérelmet elbíráló közigazgatási szerv a bizonyítékokat egyenként és összességében értékeli és ezen alapuló meggyőződése szerint dönt. Az Áe. a 43. § bekezdés c) pontja kötelezően rendelkezik arról, hogy a határozat indokolásának mit kell tartalmaznia. E szerint az indokolásban fel kell tüntetni a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat; az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait; az eljárt szakhatóságok megnevezését és azokat a jogszabályokat, amelyek alapján a közigazgatási szerv a határozatot hozta.