Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2203/2004. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Burger László Attila
dr. Lukácsi Tamás
1. A vizsgálat megindulása, előzmények
1. 1. 2004 márciusában a Kispesti Egészségügyi Intézet Gyermek- és Ifjúsági Mentálhygiénés Centrum dolgozói számos szakember által aláírt nyílt levelet juttattak el az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. A levél aláírói között vannak a Magyar Pszichiátriai Társaság Pszichológiai Szakmai Kollégiumának, Gyermekpszichoterápiás Szekciójának, Gyermek- és Serdülőpszichiátriai Szekciójának és Etikai Bizottságának képviselői.
Az aláíró szakemberek véleménye szerint tevékenységüknek nem csak a pszichés zavarok kezelésére kell irányulnia, hanem a „manapság oly sokat emlegetett megelőzésre is”. A levél megírásának közvetlen kiváltó oka az RTL Klub televíziós csatornán sugárzott „Anyacsavar” című új valóságshow műsor beharangozó reklámja volt, amely a műsor üzenetére vonatkozó általános aggályok és konkrétan a szereplő gyermekek kiszolgáltatottságával kapcsolatos aggodalmak megfogalmazására indította az aláírókat. 
A szakemberek rendkívül rossz üzenetnek tartják a gyermekek egészséges pszichés fejlődésének alapjául szolgáló anya—gyermek kapcsolat leértékelését, játékként kezelését. A romló válási statisztikák miatt amúgy is rossz helyzetet „nem kellene tetézni olyan műsorok adásba kerülésével, ami a családok egységének, összetartozásának megbontását, esetlegességét közvetíti. Sem a gyerekek (jövendő felnőttek, jövőbeli szülők), sem a felnőttek számára nem jó üzenet, hogy a család egyik vagy másik tagja kicserélhető”. A szereplő gyermekekre nézve is aggályos, hogy a szülők őket egy olyan típusú műsorban teszik ki a nyilvánosságnak, amely életük intimitásait is feltárja. „Abúzus a gyermek felhasználása a felnőttek céljaira, legyen bármi is az.” A szerzők hivatkoznak az Alkotmány 16. és 67. §-aira is (ld. 2. fejezet). A levél a következő felhívással zárul: „A fenti paragrafusok azért fontosak, mert nem a szülők szerepe itt a kérdés, hanem a társadalom, az állam szerepe, a társadalom és az állam felelőssége abban, hogy felállít-e határt a médiának a gyerekek védelmében”. 
A levelet az Országos Rádió és Televízió Testülethez (ORTT) is eljuttatták az aláírók.
1. 2. Dr. Göncz Kinga, az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium politikai államtitkára is levélben fordult az ORTT-hez az „Anyacsavar” című műsor miatt. Az államtitkár asszony a műsort beharangozó képsorokból és magából az alapkoncepcióból arra következtet, hogy a műsorban sérülnek a gyermekek alapvető jogai. Álláspontja szerint a műsorban történő szereplés hosszú távon károsan befolyásolja a kiskorú gyermekek lelki és személyiségfejlődését, valamint sérti a magánélet sérthetetlenségéhez való jogukat. Hivatkozik a gyermekek védelméről, az emberi méltóság tiszteletben tartásáról szóló nemzetközi egyezményekre, valamint arra, hogy a Médiatörvény szerint a műsorszolgáltató tevékenysége nem sértheti az emberi jogokat. Felhívja a figyelmet arra, hogy az ENSZ gyermekjogi egyezményének legfontosabb alapelve, hogy a gyermekekkel kapcsolatos ügyekben a gyermek érdeke mindenek felett áll. A politikai államtitkár asszony arra kéri az ORTT-t, hogy (1) hívja fel az elektronikus műsorszolgáltatók figyelmét a kiskorúak jogainak és érdekeinek tiszteletben tartására és védelmére (2) szorgalmazza olyan szakmai etikai kódex létrehozását, amely iránymutatást nyújthat hasonló esetekben, illetve (3) kezdeményezze, hogy legyen az újságíróképzés szerves része a család, nők és a gyermekek fokozott védelmének, az ezt szolgáló jogszabályoknak és etikai normáknak az oktatása.
1. 3. Az 1. 2. pontban leírtakkal megegyező tartalmú beadványt nyújtott be az ORTT-hez Dr. Lévai Katalin esélyegyenlőségi tárca nélküli miniszter asszony.
1. 4. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa április 8-án levélben fordult az ORTT elnökéhez, melyben előzetes álláspontot fogalmazott meg az ügyben. A biztos utalt az OBH-4247/2003. számú jelentésében kifejtettekre. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 17. § (1) bekezdése alapján ismételten felhívta az ORTT elnökének figyelmét, hogy a Médiatörvény 3. § (2) bekezdésének rendelkezése értelmében a Testületnek és szerveinek a törvényben előírt feladataik gyakorlása során minden esetben vizsgálniuk kell azt is, hogy a műsorszolgáltató tiszteletben tartja-e a Magyar Köztársaság alkotmányos rendjét, Alkotmányát, annak az Alkotmánybíróság által kifejtett tartalmi követelményeit, törvényeit, külön kiemelten a gyermeki jogok védelmét is. Az országgyűlési biztos felkérte az ORTT elnökét, hogy az ORTT határozatairól illetve a megtett intézkedéseiről vizsgálata befejeztével szíveskedjen tájékoztatást küldeni.
1. 5. Az ORTT elnöke július 26-án kelt levelében arról tájékoztatta az országgyűlési biztost, hogy az ORTT több ülésén is foglalkozott a műsorszámmal, és több döntési javaslat is felmerült, ám határozat nem született.
A levél szerint fontos kérdés annak eldöntése, hogy az ORTT rendelkezik-e általában hatáskörrel az alkotmányos alapjogok védelmére. „A Testület ezzel kapcsolatban még nem foglalt állást, az Iroda véleménye a bírói gyakorlatra is tekintettel az, hogy nem.” A Testület korábbi döntéseiben próbálkozott a Médiatörvény 3. § (2) bekezdésére hivatkozva érvényt szerezni az emberi jogok és a kiskorúak fokozott védelmének, azonban az e rendelkezésre hivatkozással született határozatokat a bíróság — egy kivételével — hatályon kívül helyezte.
„[A]z ORTT Irodájának álláspontja szerint a Testületnek nincsen hatásköre az «Anyacsavar» c. műsor szereplőinek személyhez fűződő jogainak védelmére, ilyen igényt csak a szereplők maguk érvényesíthetnek. Jelen esetben a Testület eljárásnak előfeltétele egy, a szereplők és a műsorszolgáltató közötti szerződések semmisségét kimondó bírósági ítélet lenne. Ilyen eljárás megindítására azonban csak maguk a szereplők, vagy a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. tv. 9. § (1) bekezdése által támasztott korlátok között az ügyész jogosult”.
1. 6. Az „Anyacsavar” című műsort az RTL Klub televízió honlapja „különös reality doku-soap” műfaji besorolással illeti. A műsorról az alábbi tájékoztató található a honlapon: „Új tagot befogadni egy családba, illetve új tagként beilleszkedni egy családba nem könnyű feladat. Főképpen nem, ha a család motorjáról, az anyukáról van szó. Az Anyacsavar című műsornak éppen ez a szituáció az alapja: veszünk két családot és kicseréljük a háziasszonyokat. Az anyukák, mintegy varázsütésre egymás helyébe lépnek. A helycsere ideje alatt teljes mértékben pótolják az igazi mamát a háztartás vezetésében, a gyereknevelésben, a mindennapok koordinálásában. Természetesen a csere zökkenőmentes csak akkor lehet, ha az új anyuka teljes mértékben tiszteletben tartja befogadó családjának szokásait és életvitelét, már ha tudja. A családok ugyanis teljesen különböző világokból érkeznek a műsorba. Mások a gyökereik, más a kulturális, más az anyagi hátterük. Ettől válik az Anyacsavar igazán nagy kihívássá az új mamák számára, akik családjukat, otthonukat hátrahagyva gyakorlatilag egyetlen bőrönddel érkeznek egy számukra teljesen ismeretlen környezetbe. A cserét nehezíti, hogy a befogadó családnál eltöltött 10 nap alatt nem tarthatják a kapcsolatot igazi családjukkal, nem telefonálhatnak, sőt nem használhatják bankkártyájukat sem.”

2. Az érintett alkotmányos jogok és rendelkezések
8. § (1) A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége. (2) A Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra és kötelességekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban nem korlátozhatja.
15. § A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.
16. § A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
56. § A Magyar Köztársaságban minden ember jogképes.
59. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a jóhírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint a magántitok és a személyes adatok védelméhez való jog.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

3. Jogszabályi háttér
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről (Ptk.)
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyvr.)
1952. évi III. törvény a polgári perrendtartásról (Pp.)
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
1972. évi V. törvény a Magyar Köztársaság ügyészségéről (Ügyészségi Törvény)
1996. évi I. törvény a rádiózásról és a televíziózásról
3. § (2) A műsorszolgáltató köteles tiszteletben tartani a Magyar Köztársaság alkotmányos rendjét, tevékenysége nem sértheti az emberi jogokat, és nem lehet alkalmas a személyek, nemek, népek, nemzetek, a nemzeti, etnikai, nyelvi és más kisebbségek, továbbá valamely egyház vagy vallási csoport elleni gyűlölet keltésére.
41. § (1) A Testület feladatai: b) ellátja a törvényben előírt felügyeleti és ellenőrzési feladatokat; c) Panaszbizottságot működtet az eseti bejelentések kivizsgálására; […] g) ellátja a műsorszolgáltatási szerződésekkel összefüggő feladatokat; […] i) rendszeresen ellenőrzi a vele kötött műsorszolgáltatási szerződések megtartását; […] k) kezdeményezi a fogyasztóvédelemmel és a tisztességtelen piaci magatartás tilalmával kapcsolatos eljárásokat; […] n) ellátja e törvényben, illetve az e törvény felhatalmazása alapján kiadott más jogszabályban meghatározott egyéb feladatait.
112. § (1) Ha a műsorszolgáltató az e törvényben, illetve a szerzői jogról szóló törvényben, valamint a műsorszolgáltatási szerződésben és a rádióengedélyben előírt feltételeket és előírásokat nem teljesíti vagy megsérti, illetőleg ha műsorszolgáltatóval a cselekmény elkövetésekor munkaviszonyban vagy munkavégzésre irányuló más jogviszonyban lévő személy bűnösségét a Btk. 329. §-ában meghatározott bűncselekmény miatt jogerős ítélet állapította meg, a Testület a) felhívja a műsorszolgáltatót a sérelmezett magatartás megszüntetésére, b) írásbeli figyelmeztetésben megállapítja a jogsértést, és felhívja a műsorszolgáltatót a jogsértés megszüntetésére, illetve arra, hogy a jövőben tartózkodjon a jogsértéstől, c) meghatározott időre, de legfeljebb harminc napra felfüggeszti a műsorszolgáltatási jogosultság gyakorlását, d) érvényesíti a szerződésben megállapított kötbért, e) a közszolgálati műsorszolgáltatóval, a bejelentés alapján műsorszolgáltatást végző műsorszolgáltatóval szemben, illetve a Panaszbizottság kezdeményezésére bírságot szab ki a 135. § szerinti összeghatárok között, f) azonnali hatállyal felmondja a szerződést. (2) Az (1) bekezdésben foglalt írásbeli figyelmeztetés, illetve kötbér az (1) bekezdésben foglalt más joghátrányokkal együtt is alkalmazható.
135. § (1) Jogosulatlanul végzett műsorszolgáltatás, illetve az e törvényben előírt bejelentés nélkül vagy attól eltérő módon végzett műsorelosztás és műsorszétosztás esetén a felelőssel szemben a Testület a jogosulatlanul elért bevétel kétszeresének megfelelő, vagy ha ez nem állapítható meg, tízezer forinttól egymillió forintig terjedő bírságot szabhat ki, melyet az Alapba kell befizetni.

4. A vizsgálat megállapításai
4. 1. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa az OBH 4247/2003. számú jelentésében már összefoglalta a valóságshow jelenséggel és az ORTT ezzel kapcsolatos törvényi kötelezettségével összefüggő megállapításait. Ezen a helyen - a jelentés megállapításaira hivatkozva - az alábbiak emelendők ki az országgyűlési biztos álláspontjából. Az ORTT alkotmányos és törvényi kötelezettségével összhangban járt el azokban az esetekben, amikor az emberi jogok és a gyermekek védelmének betartásának szempontjait határozataiban számon kérte a valóságshow-kat közvetítő műsorszolgáltatókon.
Ha az ORTT a valóságshow-kat közvetítő műsorszolgáltatóval szemben nem alkalmazza minden indokolt esetben a Médiatörvény 3. § (2) bekezdésében foglaltakat, és ellenőrzési, felügyeleti jogainak gyakorlása során nem vizsgálja, hogy a műsorszolgáltató tiszteletben tartja-e az alkotmányos rendet, az emberi jogokat - különösen az emberi méltósághoz való jogot -, illetve ha e jogok sérelme esetén nem él a törvényben biztosított jogosítványaival, alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság veszélyét okozza.
A tömegkommunikáció területére tartozó kérdésekben, szűkebben a tömegkommunikációs eszközök által közvetített tartalmak és az Alkotmány összefüggésének vizsgálata során a legnagyobb körültekintéssel kell eljárni. A jogállamiságnak ugyanis fontos követelménye, hogy semmiféle ideológia alapján ne lehessen korlátozást, cenzúrát alkalmazni a sajtó szabadságával szemben. A másik oldalról azt is figyelembe kell venni, hogy a sajtónak tekintettel kell lennie azokra a határokra, korlátozásokra és keretekre, amelyeket az alkotmányos jogok és értékek rendszere szab meg számára. Az Alkotmánybíróság gyakorlatában következetesen érvényesül az, hogy az Alkotmány formális betartásának és az Alkotmány értéktartalmának egyaránt érvényesülnie kell ahhoz, hogy alkotmányosság uralkodjék Magyarországon. A jelentés részletesen elemzi az emberi méltósághoz való jog Alkotmánybíróság által kifejtett tartalmát, mely az emberi méltósághoz való jogot olyan anyajognak tekinti, amelyből az ember autonómiájának védelmére szolgáló alkotmányos érvrendszer - konkrét alapjog hiányában is - levezethető. Az élethez való jog és az emberi méltósághoz való jog a magyar jogrendszerben a legalapvetőbb emberi jogok. „Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint az emberi méltósághoz való jog «anyajog», azaz a még nem nevesített szabadságjogok forrása. Ezért e jog értelmezése hatással lehet az egyéni autonómia határainak megvonására más emberi jogok esetében […].”
Elemzésre kerül az Alkotmánybíróság által kifejtett emberkép is. A mai napig is irányadó értelmezés az egységes és oszthatatlan ember-felfogást teszi magáévá, és elveti a dualista modellt. Ennek megfelelően csakis az élethez való alanyi jog és a méltósághoz való alanyi jog egysége adja meg a specifikusan a konkrét egyénre vonatkozó státust.
A jelentés rámutat, hogy a polgári jogi személyiségvédelem alapja az ember testi valója, a személyiség azonban nem azonos a biológiai-fizikai léttel, hanem a „személyiségjegyek”, a személyiség elemeinek összessége által kifejezett társadalmi eszmei érték. Az egységes és oszthatatlan emberi személyiség önmagában, egyedüli és eredeti jellegére tekintettel értékes. Ezt a személyiséget a jog védelemben részesíti - a Magyar Köztársaság társadalmi és alkotmányos rendjével összhangban.
A társadalomban a személyiség értékét, rangját az emberi méltóság adja, amely mindenkit egyenlő mértékben, nemre, korra, egészségi állapotra tekintet nélkül megillet. Minden ember egyenjogú és egyenlő méltóságú tagja a társadalomnak és nem mások kísérleti alanya, árucikke, fogyasztási eszköze. Az emberi méltóság rangja és tudata az a személyiségformáló erő, amely az Alkotmány által rendezett társadalom létalapját jelenti. Az embernek - ahhoz, hogy az Alkotmány értékrendje valóban áthassa a társadalmat - önmagával és másokkal szemben is kell, hogy legyenek kötelezettségei. Az embert nem csak másokkal, hanem önmagával szemben is kötelezi az emberi méltóság, az egyén saját emberi méltóságáról sem mondhat le, nem ruházhatja át másra, nem árusíthatja ki.
A jelentés rámutat, hogy a valóságshow szereplőitől azt várják el, arra kötnek szerződést, hogy testi és lelki valójuk túlnyomó részét tegyék hozzáférhetővé a nyilvánosság, a nézők és a műsor készítői számára, bocsássák azok rendelkezésére, cserébe az ismertségért és a felajánlott díj megszerzésének esélyéért. Ez a teljes „rendelkezésre bocsátás” a jog alanyát képező egységes emberi személyt csaknem teljes mértékben tárgyiasítja.
A valóságshow-k szereplői általánosságban már magával a jogaikról lényegében teljes mértékben lemondó és a kiszolgáltatottságot megalapozó szerződés aláírásával, illetve konkrétan és esetenként az adások során olyan helyzetbe kerülnek, amely összeegyeztethetetlen az emberi méltóság, a magánélet, az emberi személyiség tiszteletben tartásának és a cselekvőképesség korlátozhatatlanságának mindenkire, de különösen minden hatalmi pozícióban lévő szervezetre kiterjedő kötelezettségével. Az ilyen helyzetek „valóságként” való bemutatása azt az üzenetet hordozza, hogy az emberi méltóság nem feltétlen érték, anyagi vagy egyéb érdekből bármikor következmények nélkül korlátozható, megsérthető. Ez nem összeegyeztethető azzal a társadalmi felelősséggel sem, amely minden társadalomformáló erővel rendelkező szervtől - így a kereskedelmi műsorszolgáltatóktól is - elvárható.
Az alkotmányos értékek akkor hatják át a társadalmat, ha áthatják annak kis közösségeit (család, egyesületek) és az egyént, az individuumot is. Ebből a szempontból nézve a jogállam megvalósulása szocializáció kérdése is. Sikere attól függ, hogy az egyén személyiségének kifejlődése során mennyire interiorizálódnak az alkotmányos értékek, és azok közül is a legfontosabbak: az emberi élet és méltóság tiszteletének és sérthetetlenségének tudata. Ezt a hatalmas, az alkotmányosság jövő generációkban való továbbélése szempontjából döntő feladatot az állami intézmények közül elsősorban az oktatási rendszernek kell szolgálnia. Amikor tehát az Alkotmány úgy rendelkezik, hogy a Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit, ebbe azt is bele kell érteni, hogy az oktatás és nevelés az egyik, de nem kizárólagos területe annak az általános állami kötelezettségnek, amelyet az alkotmányos értékek tényleges érvényesülése érdekében az állam minden szervének el kell látnia.
Az oktatási rendszer azonban önmagában nem rendelkezik elég erővel ahhoz, hogy a gyermekek „tudatába vésse” az emberi jogok feltétlen tiszteletben tartását. Ebben támogatnia kell a társadalom minden közösségének, a családnak és az állam egyéb intézményeinek. Különösen az csökkenti az oktatás-nevelés hatékonyságát, ha a gyermekek az élet egyéb területein - elsősorban a médiából - rendszeresen, a tudatukat az iskolánál és a családnál is sokkal erőteljesebben befolyásoló módon olyan üzeneteket kapnak, hogy az emberi méltóság és magánélet nem sérthetetlen: azzal anyagi érdekből bárki, nyilvánosan és kontroll nélkül bármikor rendelkezhet, eszközként, árucikként használhatja. Az ilyen üzenetek nem csak a gyermekek védelméről szóló egyezménnyel ellentétesek, hanem privát nyereségérdekből csökkentik, adott esetben teljesen kioltják a közpénzekből működtetett intézmények (iskolák, emberi jogvédő szervek stb.) erőfeszítéseit. Erre az állam illetékes szerveinek a maguk eszközeivel reagálniuk kell.
A Médiatörvény közvetlen kapcsolatot teremt az Alkotmányban deklarált emberi jogokkal és az Alkotmány értékrendszerével. A jogszabály tehát - kifejezett és kógens rendelkezésével - a műsorszolgáltatók számára közvetlen módon kötelezővé teszi, hogy tevékenységük során ne csupán a rájuk vonatkozó technikai rendelkezéseket tartsák be, működésük ne csak a formális jogszabályi követelményeknek feleljen meg, hanem az Alkotmányban deklarált emberi jogokkal - és az ezekben rejlő alkotmányos értékrendszerrel - is legyen összhangban. A műsorszolgáltatók felett felügyeleti és ellenőrzési jogokat gyakorló ORTT-nek feladatai ellátása során ezeket az alkotmányos követelményeket is számon kell kérnie a műsorszolgáltatóktól. A Médiatörvény rendelkezése csak kifejezetté teszi és megismétli az Alkotmánybíróság gyakorlatában megjelent elvet, amelynek értelmében az állam minden szervének - és tágabb értelemben a Magyar Köztársaság területén minden jogalanynak - kötelessége az Alkotmány értékrendjének érvényesítése. „Magyarország jogállammá minősítése ténymegállapítás és program egyszerre. A jogállam azáltal valósul meg, hogy az Alkotmány valóban és feltétlenül hatályosul. […] Nemcsak a jogszabályoknak és az állami szervek működésének kell szigorúan összhangban lenniük az Alkotmánnyal, hanem az Alkotmány fogalmi kultúrájának és értékrendjének át kell hatnia az egész társadalmat. Ez a jog uralma, ezzel lesz az Alkotmány valóságossá. A jogállam megvalósítása folyamat. Az állami szervek számára alkotmányos kötelesség ezen munkálkodni.” (11/1992. [III. 5.] AB hat.)
Az ORTT, mint a jelenség által elsősorban érintett állami szerv fokozott felelősséggel tartozik azért, hogy a műsorszolgáltatók társadalomformáló ereje az alkotmányos értékrend megszilárdításának és a jövő generációknak való átadásának szolgálatában - és ne azzal szemben - álljon. Ügyelnie kell arra, hogy mindenki számára nyilvánvaló legyen: az emberi személy alkotmányos státusza és védelme a valóságshow-k körülményei között sem sérülhetnek. Ennek biztosítására önmagában nem elegendő és az alkotmányos követelményeknek nem tesz maradéktalanul eleget, ha az ORTT kizárólag a kiskorúak védelmének a Médiatörvény 5-5/D. §-aiban foglalt rendelkezései alapján jár el, amikor a 3. § (2) bekezdésén keresztül érvényesülő emberi jogok sérelme is fennállhat, különösen a vizsgált műsorok szereplői, de közvetve a nézők vonatkozásában is.
Az országgyűlési biztos felhívta az ORTT elnökének figyelmét arra, hogy a Médiatörvény 3. § (2) bekezdésének rendelkezése értelmében a Testületnek és szerveinek a törvényben előírt feladataik (ellenőrzési, felügyeleti jogaik) gyakorlása során minden indokolt esetben vizsgálniuk kell azt is, hogy a műsorszolgáltató tiszteletben tartja-e a Magyar Köztársaság alkotmányos rendjét, tevékenysége nem sérti-e az emberi és a törvény által védett személyiségi alanyi jogokat. Az emberi jogok, különösen az emberi méltósághoz való kiemelt jelentőségű alkotmányos jog és a személyiségi alanyi jogok sérelme esetén az ORTT és eljáró szervei kötelesek - a jogállam megvalósításán ez által is munkálkodva - a törvényben biztosított hatósági eszközeikkel élni. Felhívta az ORTT elnökének figyelmét arra is, hogy a Médiatörvény 3. § (2) bekezdésének alkalmazása során az ORTT jogosult és köteles az Alkotmányban biztosított alapvető jogokat az Alkotmány - Alkotmánybíróság által kifejtett és magyarázott - értékrendje és fogalmi kultúrája fényében értelmezve védelemben részesíteni.
4. 2. Az ORTT maga is felismerte, hogy az „Anyacsavar” című műsor esetében a gyermekek védelmének szempontjai hangsúlyosabbak, mint a kizárólag felnőtt szereplők részvételével zajló valóságshow-k esetében. Ennek következménye a jelen ügyben az, hogy a 4. 1. pontban kifejtett - az állami szervek és köztük az ORTT objektív intézményvédelmi kötelezettségére vonatkozó - szempontok fokozottan érvényesek.
Az Alkotmánybíróság a 21/1996. (V. 17.) AB határozatban elemezte az államnak és az állami szerveknek az Alkotmány 67. § alapján fennálló kötelezettségeit: „A gyermekek esetében […] maga az Alkotmány és nemzetközi egyezmények teszik állami kötelességgé a gyermek fejlődési útjának megóvását a veszélyektől és kockázatoktól, éppen annak érdekében, hogy felkészülhessen a felelős és tájékozott döntésekre, mihelyt életkorával vélelmezett érettsége erre képessé teszi. Az államnak az Alkotmány 67. §-ából folyó kötelességei a gyermek fejlődésének védelmére, de alkotmányos lehetőségei is, elsősorban a nyilvánosság szférájában jelenhetnek meg; egyrészt a gyermek nyilvánosság előtti tevékenységét szabályozhatják, másrészt általános szabályokkal nyújthatnak intézményes védelmet. […] Az államnak a gyermeket az olyan kockázatvállalásoktól is meg kell óvnia, amelyekkel kapcsolatban életkoránál (az ettől függően feltételezett testi, szellemi, erkölcsi és társadalmi érettségénél) fogva nem képes megismerni és értékelni sem a választható lehetőségeket, sem pedig választása következményeit saját személyiségére, illetve későbbi életére és társadalmi beilleszkedésére nézve. E kockázatelhárítás részeként az állam köteles arra is, hogy legalább a nyilvánosság szférájában ne engedje meg, hogy a gyermek olyan tevékenységet folytasson, vagy olyan ügyekben állást foglaljon, amelyekben a felelős álláspont kialakítására a fentiek szerint a gyermek nem érett, noha a nyilvános állásfoglalás a gyermek testi, szellemi és erkölcsi fejlődésére, s későbbi sorsára meghatározó hatással lehet. Különösen megnöveli a kockázatot, ha olyan kérdésekben való nyilvános elköteleződésről van szó, amelyek megítélése a társadalomban kifejezetten ellentmondásos abban az értelemben, hogy széles körben negatív megítélés alá esik.”
Az Alkotmánybíróság továbbá elvi éllel rámutatott a 4/1990. (III. 4.) AB határozatban: „A társadalmat alkotó polgárok legalapvetőbb és legtermészetesebb közössége a házasság és a család”. Nyilvánvaló, hogy mindaz a személyiségi jogi védelem, ti. az emberi méltóság, jogképesség, ami az egyes individuumokra, egyénekre kiterjed, az az általuk alkotott alapvető közösségre, a családra is kiterjed. Az intimszféra, a legszűkebb értelmű „privacy” védelme, ami a családon belüli szexuális szokásokat, a férj és feleség együttélését, gyermekeikhez való viszonyukat jelenti, fokozott alkotmányos és ezáltal állami védelmet igényel.
Egy másik fontos döntésében (14/1995. [III. 13.] AB határozat) pedig a korábbi álláspontot elmélyítendő leszögezi, hogy: „a házasság intézménye kultúránkban és jogunkban is hagyományosan férfi és nő életközössége. Ez az életközösség tipikusan közös gyermekek születését és a családban való felnevelését célozza, amellett, hogy a házastársak kölcsönös gondoskodásban és támogatásban élésének is kerete. […] A házasság intézményét az állam arra tekintettel is részesíti alkotmányos védelemben, hogy elősegítse a házastársak számára a közös gyermekkel is rendelkező család alapítását. Ez a magyarázata annak, hogy az Alkotmány 15. §-a együtt említi a védelem két tárgyát: A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.”
4. 3. ORTT elnökének 1. 5. pontban ismertetett levelében kifejtettek az országgyűlési biztos álláspontjával az alábbi pontokon állnak ellentétben. Az ORTT hivatkozása, miszerint nincsen hatásköre az ügyben, nem alapos. A Médiatörvény kógens rendelkezései értelmében ugyanis nem elég a klasszifikáció kérdését vizsgálni és abban állást foglalni (5-5/D. §), hanem érvényesíteni kell a 3. § (2) bekezdésének előírásait is: „a műsorszolgáltató köteles tiszteletben tartani a Magyar Köztársaság alkotmányos rendjét, tevékenysége nem sértheti az emberi jogokat”. A törvény kifejezett rendelkezik tehát arról, hogy a műsorszolgáltatónak - a technikai előírásokon túl - milyen általános követelményeknek kell eleget tennie, és ennek felügyeletét és ellenőrzését (41. §) az ORTT feladatává teszi, illetve a rendelkezések megsértése esetére biztosítja az ORTT számára a szükséges eszközöket, szankcionálási lehetőségeket (112. §, 135. §).
Az ORTT-t nem mentesíti az alól, hogy a saját hatáskörébe tartozó kérdésekben eljárjon az, hogy a műsorban szereplő kiskorúak vagy felnőttek jogai a műsorkészítés során (tehát a műsoron kívül) sérülnek, és eme sérelmekkel kapcsolatban a gyermekvédelem állami szerveinek vagy más hatóságoknak van hatásköre. Az ORTT-nek vizsgálnia kell, hogy a műsor során, illetve a műsor tartalma, üzenete, szerkezete stb. által nem sérülnek-e az emberi jogok.
Az ORTT-nek nem feladata a szereplők (törvényes képviselők) hozzájárulásának vagy a szereplőkkel megkötött szerződések semmisségének megállapítása, illetve a kizárólag személyesen érvényesíthető személyhez fűződő jogok megsértéséből eredő igények érvényesítése a jogosultak helyett. A Médiatörvény nem is ezt teszi feladatává, hanem - mint médiahatóságnak - a vele közjogi (vertikális) jogviszonyban álló műsorszolgáltatókkal szemben a 3. § (2) bekezdésében foglaltak érvényesülésének felügyeletét és ellenőrzését, illetve eme előírások megsértése esetén a Médiatörvényben foglalt szankciók alkalmazását. Nem helytálló az ORTT álláspontja, mely szerint „a testület eljárásának előfeltétele egy, a szereplők és a műsorszolgáltató közötti szerződések semmisségét kimondó bírósági ítélet lenne”. Abban az esetben, ha az ORTT a Médiatörvény 3. § (2) bekezdésének csak előzetes bírósági ítélet alapján szerezhetne érvényt, akkor semmi szükség nem volna az ORTT-re. A bírósági és az ORTT általi jogvédelem párhuzamosságának, de egymástól való elválasztásának, különbözőségének lényege éppen az individuális (magánjogi, horizontális) alanyi jogvédelem és az alkotmányos alapjogi (közjogi) jogvédelem eltéréséből adódik. Az emberi jogok, úgy is, mint alkotmányos alapjogok védelme nem függhet egyes individuális alanyi jogok és igények érvényesítésétől, különösen, ha egyesek ezen igényeikről pénzért eleve lemondtak. Az ilyen joglemondások helyes minősítéséhez a Ptk. szabályait és alapvető jogelveit kell alkalmazni.
Az országgyűlési biztoshoz érkezett beadványban a gyermekpszichiáterek, pszichológusok és gyógypedagógusok által kifejtett szakmai álláspont szerint, valamint az ettől függetlenül a sajtóban megjelent szakmai állásfoglalások alapján is nyilvánvaló, hogy a gyermekek műsorban való részvételére vonatkozó megállapodás társadalmi érdeket veszélyeztet, és emiatt a Ptk. 75. § (3) bekezdése értelmében semmis. A joglemondás a kiskorú gyermekek személyiségi jogainak, különösen intimszférájának védelméről az Alkotmány és a Ptk. alapelvei szerint sem engedhető meg. Ugyanezen szakmai álláspont alátámasztja azt a megállapítást is, hogy az „Anyacsavar” ügyében a törvényes képviselő és a gyermek között érdekellentét merül fel a törvényes képviselő haszonszerzési célzata, szereplési vágyának kielégítése és a gyermekek egészséges szellemi fejlődéséhez fűzött egyéni és társadalmi érdek között. Ebben az esetben pedig erre az ügyre nézve a Csjt. 82. § (2) és a Ptk. 225. § (1) bekezdései alapján gyámhatóságnak meg kellene vonnia a törvényes képviselő képviseleti jogát, és a meghatározott ügyben helyette kellene eljárnia.
Mindez azonban nem mentesíti az ORTT-t az alól, hogy a Médiatörvény 3. § (2) bekezdésében ráruházott feladatát ellássa és a Médiatörvényben biztosított eszközöket az „Anyacsavar” című műsorral szemben érvényesítse. A polgári bíróság eljárása, ítélete egyenrangú felek szerződéses, horizontális jogviszonyában, nem érinti az ORTT vertikális, közhatalmi feladatait, amelyek ellátása érdekében a törvény létrehozta. Hangsúlyozni kell, hogy nem az alanyi jogvédelem, hanem az alkotmányos alapjogok védelme az ORTT feladata.
Az Alkotmánybíróság (48/1998. [XI. 23.] AB határozat) kifejtette az államnak és az állami szerveknek az egyes alanyi jogok védelméhez kapcsolódó, de azon túlmenő, objektív intézményvédelmi kötelességét: „Az állam kötelessége az alapvető jogok «tiszteletben tartására és védelmére» nem merül ki abban, hogy tartózkodnia kell megsértésüktől, hanem magában foglalja azt is, hogy gondoskodnia kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételekről. Az államnak az egyes alanyi alapjogok biztosítása mellett az azokkal kapcsolatos értékeket és élethelyzeteket önmagukban is, azaz nem csupán az egyedi igényekhez kapcsolódóan védenie kell, mégpedig úgy, hogy azokat a többi alapjoggal összefüggésben értékeli. Az állam ezért az alapjogból folyó alanyi jog által védett körön túlmenően is meghatározhatja ugyanazon alapjog objektív, intézményes védelmi körét.”
Az itt kifejtettek egyébként teljes összhangban állnak a Ptk. 7. § (1) bekezdésével, amely szerint „A törvényben biztosított jogok védelme az állam minden szervének kötelessége. Érvényesítésük - ha törvény másképpen nem rendelkezik - bírósági útra tartozik.” Az egyéb állami szervek azonban - így saját eszközeivel az ORTT is - kötelesek a törvényben biztosított jogok védelmére.
Az Alkotmánybíróság az alanyi jogosultak jogainak és az állam kötelezettségének viszonyát elemezve megállapította, hogy: „Az említett alapjogokból folyó állami intézményvédelmi kötelességek mindig túlmutatnak az alanyi jogosultak jogain.”
Az intézményvédelmi kötelezettségek módjának megfogalmazásában lehetnek eltérések: „Az Alkotmány egyes esetekben nevesíti az intézményvédelmi kötelességeket, másutt nem, előfordul az is, hogy éppen az alanyi jogi oldal marad háttérben; a megfogalmazás és a hangsúlybeli különbségek nem változtatnak azon, hogy az alapjogok egyaránt tartalmazzák a szubjektív jogokat és az objektív, ennél szélesebb állami kötelességeket is.”
Az emberi méltóság, a gyermekek, a család és a magánélet védelmének alkotmányos előírásait az alacsonyabb rendű jogszabályok az Alkotmánnyal összhangban kibontják, részletezik. Ennek egyik oldala a Ptk.-ban biztosított személyhez fűződő jogok védelme és az ennek érvényesítésére biztosított magánjogi eszközök, másik oldala pedig az állam szervei számára előírt feladatok és az ezek gyakorlásának érdekében megfogalmazott hatásköri szabályok összessége (pl. a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló törvény előírásai a gyámhatóságok vagy a Médiatörvény előírásai az ORTT számára). A két oldal - az alanyi jogosultak jogai és az állami intézményvédelmi kötelezettség - egymáshoz való viszonyával kapcsolatban mondta ki az Alkotmánybíróság, hogy az alapjogokból folyó állami intézményvédelmi kötelességek mindig túlmutatnak az alanyi jogosultak jogain. A konkrét ügyben ez azt jelenti, hogy az ORTT számára a Médiatörvény ismertetett rendelkezései által megfogalmazott állami intézményvédelmi kötelezettségek túlmutatnak az alanyi jogosultak (műsorban szereplő gyermekek és felnőttek) jogain.
4. 4. Az ORTT-hez számos, gyermekek védelmével foglalkozó szakember, továbbá egy illetékes miniszter és egy politikai államtitkár is fordult az RTL Klub televízió „Anyacsavar” című műsorával kapcsolatban, melyben felhívták figyelmét, hogy a műsor álláspontjuk szerint sérti a résztvevők - elsősorban az érintett gyermekek, de potenciálisan az érintett felnőttek - emberi jogait, és ellentétes az Alkotmányban deklarált jogok és jogállami értékek rendszerével. (Az egyik levél kifejezetten hivatkozott az Alkotmány 16. és 67. §-aira.) Megállapítom, hogy az ORTT ennek ellenére az ügyben - a Médiatörvény 3. § (2) bekezdésére is figyelemmel - felügyeleti és ellenőrzési kötelezettségeinek nem tett eleget, érdemi döntést nem hozott. Ezáltal az állam objektív intézményvédelmi kötelezettségeiből reá eső feladatot nem látta el, és ezzel alkotmányos visszásság veszélyét okozta.

5. Kezdeményezés
Az Obtv. 21. §-ban biztosított jogomnál fogva az alábbi kezdeményezéssel élek:
Felkérem az ORTT elnökét arra, hogy a Médiatörvény 3. § (2) bekezdésének megfelelően a Testület és szervei a törvényben előírt feladataikat (felügyeleti, ellenőrzési jogaikat) gyakorolják, az „Anyacsavar” című műsorral kapcsolatban hozzájuk érkezett bejelentések alapján folytassanak érdemi vizsgálatot és hozzanak érdemi döntést arról is, hogy a műsorszolgáltató tiszteletben tartja-e a Magyar Köztársaság alkotmányos rendjét, tevékenysége nem sérti-e az emberi jogokat, és azok törvényi garanciáit.
Felhívom az ORTT elnökének figyelmét, hogy a Médiatörvény 3. § (2) bekezdésének alkalmazása során az ORTT jogosult és egyben köteles is az Alkotmányban biztosított alapvető jogokat az Alkotmány — Alkotmánybíróság által kifejtett és magyarázott — értékrendje és fogalmi kultúrája alapján védelemben részesíteni.
Kérem az ORTT elnökét, hogy kezdeményezésemmel kapcsolatos álláspontjáról az Obtv. 21. § (2) bekezdése értelmében a kezdeményezés kézhezvételét követő harminc napon belül tájékoztatni szíveskedjék.

Budapest, 2004. augusztus 26.

Lenkovics Barnabás sk.