Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2056/2004. számú ügyben

Előadó: dr. Tasi Katalin
Az eljárás megindulása
A panaszos korábbi beadványának egy részében a Budapesti Temetkezési Intézet Rt. (a továbbiakban: BTI Rt.) által működtetett kispesti „öreg” temetőben végrehajtott exhumálás során tapasztaltakkal összefüggésben tett panaszt, melyben előadta, hogy hozzátartozója maradványainak exhumálása során a dolgozók az alapvető higiéniai és – álláspontja szerint munkavédelmi – szabályokat nem tartották be, valamint hogy az exhumálás körülményei és a dolgozók magatartása méltatlan és kegyeletsértő volt. Panaszos az országgyűlési biztoshoz intézett beadvánnyal hasonló tartalmú panaszt intézett a Budapesti Temetkezési Intézet Rt. (a továbbiakban: BTI Rt.) vezérigazgatójához is.
Panaszának ezt a részét külön kezelve az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.)16. § és 17. §-ainak értelmében vizsgálatot indítottam, mert felmerült az emberi méltósághoz fűződő jog – összefüggésben a kegyeleti jogokkal – sérelmének gyanúja.
Hivatkozással az Obtv. 18. § (3) bekezdésére tájékoztatásra kértem fel a BTI Rt. igazgatóját az exhumálások során követendő előírásokkal kapcsolatban, különös tekintettel az eljárásnak azon részére, ahol a maradványok kiemelésére, és az új sírhelyre való átszállítására és az újbóli eltemetésre vonatkoznak. A vizsgálat előrehaladtával indokoltnak láttam helyszíni vizsgálatot is elrendelni, amit előzetes bejelentés alapján 2004. szeptember 9-én munkatársam hajtott végre. 

Érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

Egyéb kapcsolódó jogszabályok
1999. évi XLIII. törvény a temetőkről és a temetkezésről és a 145/1999. (X. 1.) Korm. rendelet a végrehajtásáról

A megállapított tényállás 
Ahogyan azt korábbi vizsgálatom során feltártam, a Kispesti „öreg” temetőben lévő sírhelyek használati ideje 2000. december 31-én lejárt. Ezt a parcellát hirdette meg a temetőt üzemeltető BKI Rt. megszüntetésre, az újbóli koporsós betemetésekre való későbbi alkalmassá tétel céljából. Ennek előfeltétele, hogy a parcellát/parcellákat kiürítsék. A megszüntetésre kijelölt időpontig lehet rendelkezni az áthelyezésről, meghosszabbításról vagy a csontmaradványok áthelyezésének lehetőségéről.
Panaszos családja megrendelte édesapja sírhelyének kiürítését és a maradványok exhumálását, mely eljárás lefolytatása 2003. július 21-én zajlott a kispesti „öreg” temetőben. Panaszos által előadottak szerint hozzátartozója exhumálását a megjelölt időponthoz képest 40 perc késéssel kezdték, majd édesapja földi maradványait védőkesztyű nélkül, puszta kézzel bedobálták egy faforgács ládának tűnő fadobozba az exhumálást végző dolgozók, amit kartonpapírral takartak le. Ezt követően átmenetileg egy kis méretű sírhelybe helyezték el a maradványokat tartalmazó ládát. Panaszos levelében kifejtette, hogy kérdésére a munkát végző sírásó azt nyilatkozta, azért nem használ védőkesztyűt, mert nem kapott. Panaszos tudomásomra hozta azt is, hogy az átmeneti sírhelyre nem került sírhalom, sem fejfa, illetve, hogy a hozzátartozókkal kívánták az arra szánt földet megvásároltatni.
Panaszos a tapasztaltakon felháborodott, az exhumálás körülményeit kegyeletsértőnek tartotta, és ennek hangot is adott a BTI Rt-nek írt panaszlevelében, amely beadványára a BTI Rt. Temetési Koordinációs Osztálya 21/1554/P-1495/03-as számon iktatott levelében válaszolt. A rendelkezésemre bocsátott válaszlevél udvarias hangvételű, korrekt, a Panaszos minden észrevételére kitért.

A vizsgálat megállapításai
1. A beérkezett iratokból feltártam, hogy a BTI Rt. temetőiben az exhumálásokat az „A budapesti temetkezési alaptevékenységgel kapcsolatban kiadott technológiai utasítások gyűjteménye” című kézikönyv (a továbbiakban: Kézikönyv) XII. fejezetében foglaltak alapján – amely a TU-I/6. számú technológiai utasítást foglalja össze – végzik. Ez pontosan meghatározza az exhumálás elvégzésének módját egyaránt tartalmazva egészségvédelmi, technológiai és biztonságtechnikai előírásokat. Mérlegelve a tényt, hogy Panaszos állításai, valamint a BTI Rt. által írtak ellentmondóak, indokoltnak tartottam, hogy a Kispesti „öreg” temetőben zajló exhumálás gyakorlatának mikéntjéről helyszíni vizsgálat alkalmával is meggyőződjek. Tekintettel arra, hogy 2004. szeptember 6-án lefolytatott vizsgálat során tapasztaltak nem lehetnek azonosak a Panaszos által korábban tapasztalt eseményekkel, az utólagos országgyűlési biztosi vizsgálat célja nem a Panaszos édesapja exhumálásának rekonstruálása volt. A helyszíni vizsgálat azt igyekezett feltárni, hogy a temetőben zajló exhumálások méltó, kegyeletet nem sértő körülmények között zajlanak-e, illetve, hogy a munka- és egészségvédelmi követelményeket az azt végrehajtó dolgozók betartják-e. 
2. A helyszíni vizsgálat során azt tapasztaltam, hogy a sír kiásását végző dolgozók egységes színű, bár nem kifogástalan állapotú munkaruhában voltak, valamint a maradványokat a sírból kiemelő dolgozó védőkesztyűt viselt, azaz a munka elvégzésének körülményei megfeleltek a Kézikönyv XII. fejezete 2.5. és 2.6. pontjában foglaltaknak. Kérdésemre a temetővezető elmondta, hogy minden esetben új védőkesztyű jár az exhumálást végzőknek, akik ezt minden esetben fel is veszik, illetve a munka elvégzését követően a szabályzatban előírt módon (3.5. pont) fertőtlenítik. A maradványokat az exhumaládába helyezik, amelyek szabványméretűek, anyaguk és minőségük is meghatározott, vékony fa anyagból készülnek. Az exhumaláda méretének megválasztásához a Kézikönyv 4.6. pontja nyújt útmutatót. A temető vezetője arról tájékoztatott, hogy van lehetőség a maradványokat nagy méretű, díszes koporsóba helyezni, azonban az már külön szolgáltatásnak minősül, a koporsó árát a hozzátartozónak kell megfizetnie, az exhumálás szolgáltatás megrendelésekor a temető csak a szabványszerű exhumaládát biztosítja.
Az áttemetéssel kapcsolatban megtudtam, hogy a kihantolt földi maradványokat – a temető átalakítása miatti ideiglenes állapotok miatt – az erre kijelölt parcellában, a soron következő sírhelyen helyezik el. Amennyiben a megrendelés új temetésre is vonatkozott, akkor szertartással egybekötve helyezik újból nyugalomra a maradványokat, amennyiben csupán áthelyezésre, akkor a maradványokat körülbelül 100 centiméter mélységben helyezik el. A sírhely feletti földterület kialakítása (fejfa, sírkő elhelyezése) szintén a megrendeléstől függ, és árában is eltérő.
A Kispesti „öreg” temetőben folyó exhumálások és azok díjtételének alakulásával összefüggésben korábbi vizsgálatom során tártam fel visszásságot. Ennek annyiban van relevanciája jelenlegi vizsgálatom során, hogy Panaszos egyik kifogása arra irányult, hogy szerinte az exhumálásért kifizetett díj nem áll arányban azzal, hogy csak silány minőségű anyagból készült és kisméretű faládában elhelyezve temetik újra a maradványokat. Ezzel kapcsolatban azonban megállapítható, hogy az exhumálásnál és az újbóli elhelyezésnél használt eszközök és kellékek a megrendelés tartalmától függnek. Panaszos az exhumálás legegyszerűbb változatát rendelte meg, az exhumaláda alkalmazásával, a sírkő bontását és újbóli felállítását maga vállalva. A szolgáltatás díja előre meghatározott volt, s a szolgáltatás ellenszolgáltatás értékarányosságának vizsgálatára az országgyűlési biztosnak nincs hatásköre.
A helyszíni vizsgálat eszköze nem biztosít kellő lehetőséget arra, hogy a Panaszos által megéltek és elmondottak valóságát megkérdőjelezzük, ugyanakkor arra sem, hogy azt bizonyítottnak tekintsük. A vizsgálat megállapításai tehát a helyszíni vizsgálat tapasztalatain alapulhatnak, mely alkalommal pedig nem szembesültem olyan ténnyel vagy körülménnyel, ami a panasz alapjául szolgált tényeket minden kétséget kizáróan igazolhatták volna. Ebből következően a kegyeleti jog érvényesülésével összefüggésben alkotmányos visszásság nem állapítható meg.
Tekintettel a fentiekre, kezdeményezéssel vagy ajánlással nem élek.

Budapest. 2004. október 19.

Lenkovics Barnabás sk.