Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1163/2004. számú ügyben
(Kapcsolódó ügyek: OBH 1775/2004, OBH 1922/2004.)

Előadó: dr. Nagy Réka
A vizsgálat megindulása
2003. őszén több panasz érkezett az országgyűlési biztoshoz a DÉGÁZ Rt. szegedi fogyasztóitól. Beadványukban a panaszosok azt sérelmezték, hogy esetükben szabálytalan gázvételezést állapított meg a szolgáltató és alkalmazta az ehhez fűződő hátrányos anyagi következményeket is.
A panaszos I. (Á.L.) kitért arra is, hogy a szolgáltató az óraellenőrzéstől számított másfél évvel később értesítette őt arról, hogy óráját külsérelmi nyomok miatt nem tartják hitelesnek. 
A panaszos II. (B.L.) szintén azt sérelmezte, hogy az óracserét követően, majdnem két év múlva tájékoztatták arról, hogy óráját manipuláltnak találták.
A panaszos III. (Cs.Sz.) azt sérelmezte, hogy bár az órát a fizetési felszólítás előtt legalább másfél évvel leszerelték, a felvett jegyzőkönyv szerint az órán nem volt manipulálás jele látható.
Az ombudsmani vizsgálat elutasítására mindhárom esetben eredetileg azért került sor, mert a panaszosok nem fordultak a gázszolgáltatás területén fogyasztóvédelmi feladatokat ellátó Magyar Energia Hivatalhoz, így nem merítették ki a rendelkezésükre álló „jogorvoslati” lehetőséget. A MEH mindhárom esetben azzal utasította el a további vizsgálatot, hogy panaszosok ellen a szolgáltató büntető feljelentést tett, és a rendőrség az iratokat megküldte az ügyészségnek vádemelési javaslattal. A panaszosok 2004. év elején fordultak újra a hivatalomhoz. Ennek keretében megkerestem a DÉGÁZ Rt-t és a szegedi városi rendőrkapitányságot. A vizsgálatot a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § (1) bek.) és a tulajdonhoz fűződő jog (Alk. 13. § (1) bek.) sérelmének gyanúja miatt indítottam.

A megállapított tényállás
Fogyasztói bejelentésre 2001. novemberében a szegedi rendőrkapitányság nyomozást indított a DÉGÁZ Rt. egyik gázszerelőjével szemben.  Időközben az előzetes letartóztatásba helyezett szerelő több olyan szerelőt is megnevezett, akik a DÉGÁZ Rt. alkalmazottaiként gázóra manipulálásában vettek részt.  
„Az eljárás adatai szerint több DÉGÁZ Rt. alkalmazásában álló szerelő anyagi ellenszolgáltatás fejében különböző fogyasztók részére manipulált mérőórát szerelt fel és ennek következtében ezek a mérőórák lényegesen kevesebbet mértek, mint a tényleges fogyasztás.”  A DÉGÁZ Rt. tájékoztatása szerint a vizsgálattal érintett mindhárom fogyasztási helyen a büntetőeljárásban gyanúsítottként szereplő szerelők szerelték fel a gázórákat.

Panaszos I. (Á.L.) tekintetében a további tényállási elemek:
Á.L. 1997-ben felszerelt - 1986-os, de 1996-ban újrahitelesített - óráját 2002. március 7-én ellenőrizték és később megállapították, hogy az pontatlanul mér. A helyszínen felvetett jegyzőkönyvben rögzítették, hogy az órán külsérelmi nyom nem volt látható. 2003. augusztus 19-én a rendőrség arról értesítette a panaszost, hogy a nyomozást ügyében befejezték és az iratokat lopás alapos gyanúja miatt az ügyészségnek vádemelési javaslattal küldték meg. 2003. szeptember 29-én a szolgáltató tájékoztatta a panaszost, hogy a szakértői vélemény szerint a számlálószerkezetet módosították, ezért 90 napra a szabálytalan vételezés következményeit alkalmazza, mely alapján 830 ezer Ft-ban határozta meg a fizetendő felemelt díjat.
A rendőrség által kirendelt igazságügyi műszaki szakértő is megállapította, hogy a plombát megbontották és a számlálószerkezet áttételét megváltoztatták. 2003. október 8-án a panaszos jelezte a szolgáltatónak, hogy a felemelt díjkövetelés azért nem jogos, mert a leszereléskor felvett jegyzőkönyv szerint az órán külsérelmi nyomok nem voltak láthatók.
2003. decemberében a Magyar Energia Hivatal (MEH) eljárását az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. tv. (Áe.) 37. § (1) bekezdésére hivatkozva – ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárását felfüggeszti - levélben felfüggesztette. A levél utolsó mondata azonban így szól: „Jelen levelünkkel Hivatalunk részéről a panaszát lezártnak tekintjük.”
Az ügyészség 2004. január 5-én vádat emelt. A tárgyalást – 2004. októberi tájékoztatás szerint - még nem tűzték ki. 2004. augusztus 15-én panaszos az országgyűlési biztosnál azt is sérelmezte, hogy a szolgáltató olyan havi gázszámlát állít ki, melyen szerepelteti a felemelt díj összegét is lehetetlenné téve így azt, hogy a tényleges havi gázfogyasztás ellenértékét megfizethesse.

Panaszos II. (B.L.) esetében a további tényállási elemek:
B.L.-nél 1998-ban szereltek fel teljesen új – 1998-as gyári számú - órát. A rendőrség által kirendelt szakértő szerint az óra 19%-kal mért kevesebbet a tényleges fogyasztásnál. 2003. szeptember 24-én a rendőrség lopás alapos gyanúja miatt vádemelési javaslattal megküldte a nyomozás iratait a városi ügyészségnek. 2003. október 15-én panaszos jelezte a szolgáltatónak, hogy a kiszabott büntetést nem tartja meglapozottnak, hiszen az órán külsérelmi nyomot eredetileg nem találtak.
A MEH 2003. december 17-ei levelében tájékoztatta a panaszost arról, hogy órája 100 %-os pontatlansággal mért. A hivatal az Áe. 37. § (1) bekezdése alapján a folyamatban lévő polgári peres- és büntetőeljárásra hivatkozva eljárását levélben felfüggesztette.  Továbbá jelezte, hogy a panasztörvény (1977. évi I tv.) 21. §-a alapján a panasz vizsgálata hat hónapon túli előterjesztés esetén mellőzhető.  Egyébiránt a panaszt lezártnak tekintette. 2004. január 5-én az ügyészség vádat emelt, a tárgyalást szintén nem tűzték még ki (2004. októberi tájékoztatás szerint). 2004. február 18-án ismételten a biztoshoz fordult a panaszos. 2004. június 22-ei levelében a szolgáltató megerősítette, hogy fenntartja a közel 1 millió Ft-os követelését. 2004. augusztus 16-án a szolgáltató tájékoztatta a panaszost, hogy minden hónapban az aktuális gázszámláról szóló csekket fogja kapni.

Panasz III. ( Cs.Sz.) esetében a további tényállási elemek:
Cs.Sz. fogyasztó óráját az ingatlan korábbi tulajdonosa idején, 1996-ban cserélték le. 1999. július 26-án a panaszos - aki ebben az időpontban vásárolta az ingatlant - kérte a mérőóra nevére történő átírását. 2002. február 11-én panaszos óráját felülvizsgálatra leszerelték. 2003. októberében a szolgáltató a szabálytalan gázvételezés következményeinek alkalmazásáról értesítette a panaszost. 2004. január 21-én a MEH arról tájékoztatta a panaszost, hogy a folyamatban lévő büntetőeljárás miatt eljárását az Áe. már korábban említett szakaszára hivatkozva – levélben - felfüggesztette. 2004. februárjában a panaszos ismételten az országgyűlési biztoshoz fordult. 2004. február 18-ai levelében panaszos jelezte a szolgáltatónak, hogy az órát a tulajdonosváltáskor nem ellenőrizték. 2004. március 23-án a szolgáltató felemelt díj fizetése helyett felajánlotta a panaszosnak, hogy csak a névátírást követő időszaktól fizesse meg a „gázmennyiséget, kamataival”.
A rendőrség megkeresésemre azt a tájékoztatást adta, hogy panaszos ellen büntetőeljárást nem indítottak, mert az óra felszerelésekor nem ő volt az ingatlan tulajdonosa, valamint az órán feltárt beavatkozás akár a felszerelés előtt, akár az után elvégezhető volt.

A vizsgálat megállapításai
I. Mindenekelőtt arra kerestem a választ, hogy a szolgáltató a vonatkozó jogszabályi és üzletszabályzati követelmények betartásával számolta-e ki a méretlen fogyasztás után fizetendő felemelt díj összegét és azt jogosan követeli-e a büntetőeljárás lezárulta előtt a fogyasztóktól.
Ezen kérdések tisztázását azért helyeztem a vizsgálat elejére, mert mindhárom panaszos azonkívül, hogy vitatta a felemelt díj alkalmazásának jogosságát, vitatta annak számítási módját is.
A panaszok keletkezésének idején hatályos gázszolgáltatásról szóló 1994. évi XLI tv. (Gszt.) 26. § (2) bekezdése szerint szerződésszegésnek minősül a fogyasztó részéről, ha a gázt a gázmérő bármilyen befolyásolásával vételezi. A Gszt. 27. § (5) bekezdése a) pontja szerint a fogyasztó szabálytalan vételezés esetén felemelt díjat köteles fizetni. A szolgáltató és a fogyasztó közötti jogviszony részletes szabályait a kormányrendelettel kiadott közüzemi szabályzatban állapítja meg, melynek kötelező rendelkezéseitől a felek megállapodással sem térhetnek el (Gszt. 28. § (1) bekezdése). Ugyanezen szakasz (2) bekezdése szerint a további részletes szabályokat az üzletszabályzatban kell meghatározni.
A Gázszolgáltatási Közüzemi Szabályzat (GKSZ.) 14. § (4) bekezdése szerint, ha a fogyasztó a mérést befolyásoló, szabálytalan módon vételezte a gázt, a fogyasztás mennyiségét az adott időszak naptári óraszámának és a beépített gázfogyasztó készülék teljesítményének szorzatával kell elszámolni. Ha viszont az óra nem, vagy rosszul jelzi a fogyasztást, de a mérő befolyásolásáról nincs szó, akkor elsősorban az előző év azonos időszakara eső átlag alapján kell meghatározni a fizetendő díjat.  Ha azonban a gázkészülékek száma, fajtája, a lakók száma, a helyiség mérete megváltozott, akkor becsléssel kell meghatározni a fogyasztást. (GKSZ. 14. § (1) és (2) bekezdése.)
Harmadik lehetőséget biztosít a DÉGÁZ Rt. üzletszabályzata arra az esetre, ha a fogyasztó jóhiszemű magatartása vélelmezhető, de az óra rosszul mért, mégis a fogyasztótól elvárható lett volna, hogy az alacsony fogyasztást észlelje.
Azon két panaszos esetében, akik ellen az ügyészség vádat emelt, a szolgáltató a GKSZ-ben előírt számítási módot alkalmazta, de a felemelt díjfizetési kötelezettséget az üzletszabályzatában 90 napra maximalizálta. Harmadik panaszos esetében (Cs.Sz.) a szolgáltató az üzletszabályzatában biztosított kedvezőbb lehetőséget alkalmazta, mert a gázmennyiséget és a fizetendő díjat ún. „valós kárérték” számítási módszerrel számolta ki, mely kedvezőbb összeghez vezetett, mintha a fent említett számítási módot alkalmazta volna.
A szabálytalan gázvételezés olyan szerződésszegő magatartás, ami miatt a jogszabály a gázvételezővel szemben felemelt díjfizetési kötelezettséget állapított meg.
A Legfelsőbb Bíróság a BH 1995. 215. számú határozatában - az áramszolgáltatás területén alkalmazott felemelt díjról, melynek alkalmazási szabályai megegyeztek a gázszolgáltatás területén kiszabható felemelt díjjal – a következőket fejtette ki: A szerződésszegésnek ez a jogkövetkezménye nem a Ptk. 318. §-a, illetve 339. §-ának (1) bekezdésében szabályozott kártérítés. A Ptk-nak a közszolgáltatási szerződésre vonatkozó szabályai pedig nem zárják ki, hogy az egyes szerződésekre vonatkozóan jogszabály a szerződésszegés szankciójaként a kártérítéstől függetlenül más jellegű jogkövetkezményt írjon elő.
Az áramszolgáltatás területén már 2001. őszén (OBH 5279/2001.) kifejtettem ugyanakkor, hogy a felemelt díj alkalmazása alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a tulajdonhoz fűződő jog és ártatlanság vélelméhez fűződő joggal összefüggésben. Ennek keretében javaslatot tettem a felemelt díj újraszabályozására. Javaslatom figyelembevételével alkották meg az új „villamosenergiáról” szóló 2001. évi CX. törvényt, melyben a szerződésszegés szankciója már kötbér felemelt díj helyett.
A gázszolgáltatás területén 2003. december 31-ig alkalmazott felemelt díjjal összefüggésben megállapítom, hogy annak mértéke egyrészt nem felel meg a kártérítés általános szabályaihoz kapcsolódó káronszerzés tilalmának, ugyanis a káronszerzés tilalma alapján a károsultat csak a kár nettó értéke illeti meg. Nem felel meg továbbá a Ptk. 201. §-ban megfogalmazottaknak sem. A Ptk. 201. §-a alapján ugyanis a szerződéssel kikötött szolgáltatásért ellenszolgáltatás jár. A szolgáltatásért azonban nem bármilyen mértékű, hanem értékében megfelelő ellenszolgáltatás jár. Szerződéses kapcsolatban ezért az egyenértékűség követelménye a szerződés valamennyi sajátossága által indokolt és annak megfelelő ellenszolgáltatás nyújtásának követelését jelentheti.
Nem felel meg ugyanakkor a büntetőjogban alkalmazható pénzbüntetés szabályainak sem, hiszen pénzbüntetés esetén annak mértékét, az elért vagy elérni kívánt anyagi előny, az elkövető vagyoni, jövedelmi és személyi viszonyainak figyelembe vételével kell kialakítani.
Megállapítottam tehát, hogy alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot okozott a tulajdonhoz fűződő joggal összefüggésben a gázszolgáltatásról szóló 1994. évi XLI tv. felemelt díjról szóló szabályozása a gyakorlatban, ugyanis az említett polgári jogi, illetve büntetőjogi követelményeknek nem felelt meg annak túlzott mértéke.
Tekintettel arra, hogy a vizsgálat idején hatályos földgázellátásról szóló 2003. évi XLII. tv. már a fogyasztói szerződésszegés szankciójaként kötbért állapít meg, a visszásság megszűnt, a jogszabály módosítására javaslattal nem élek.
II. A második pontban arra a kérdésre kerestem a választ, hogy nem okozza-e a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmét a szolgáltató azzal, hogy Á.L. panaszos esetében a havi gázdíjat együtt számlázza a felemelt díj összegével és így lehetetlenné teszi azt, hogy panaszos a fogyasztását rendezze és tartozását ne halmozza. 2004. októberében érkezett tájékoztatás szerint a panaszosnak lehetősége van arra, hogy havi fogyasztását rendszeresen fizesse, anélkül, hogy a felemelt díj szerepelne havi számláin. Tekintettel arra, hogy a vizsgálati jelentés elkészültekor a panasz ebből a szempontból megoldódottnak tekinthető, az ügyben további vizsgálatot nem folytattam. Ugyanakkor nem zárom ki annak a lehetőségét, hogy ha később hasonló panasz érkezik, az ügyben vizsgálatot folytassak, mert a szolgáltató ilyen irányú gyakorlata érintheti a tisztességes eljáráshoz és a tulajdonhoz fűződő jogot.

III. Cs.Sz. esete
Cs. Sz. esetében a szolgáltató jelenleg csak a ténylegesen elfogyasztott gáz mennyiségének ellenértékét, - mely 313 ezer Ft – és annak kamatait követeli, elállt a felemelt díj 30 napra történő követelésétől. A panaszos ugyanakkor azzal érvelt, hogy azért nem tartja jogosnak még ennek az összegnek sem a követelését, mert a névátíráskor a szolgáltató az óráját nem ellenőrizte, továbbá a rendszeres leolvasás során sem tűnt fel a leolvasónak, illetve a szolgáltatónak, hogy keveset fogyaszt. A két felvetéssel kapcsolatban a szolgáltató a következőkről tájékoztatott. A panaszos lakásvásárlásának idején, 1999-ben nem volt jogszabályi kötelezettség arra nézve, hogy az órát névátíráskor a szolgáltató ellenőrizze, bár ezt a névátírást kérő fél kezdeményezhette, sőt az ellenőrzés 2001. júniusáig díjmentes volt. Tájékoztatott a szolgáltató arról is, hogy a mérőleolvasók „ szakmai kompetencia követelményei nem érik el a helyszíni mérő ellenőrzésekre szakosodott szerelőktől megköveteltet. Nem állnak a leolvasók rendelkezésére mint az ellenőröknek a helyszíni feltáráshoz szükséges technikai eszközök sem.” Tehát nem várható el a fogyasztótól sem az, hogy az óra megfelelőségéről meggyőződjön.
A korábbi Gszt. valóban nem írta elő az óra ellenőrzését a szolgáltató részére névátírás esetére, mégis tudomásom van arról, hogy volt olyan gázszolgáltató, amelyik ennek ellenére ellenőrizte az órákat. Ellenőrzés elmaradása esetén ugyanis nem lehet az új fogyasztótól követelni sem a felemelt díjat, sem a tényleges fogyasztásnak azt az értékét, mely az előző fogyasztó idejére esett. A Ptk. szabályai szerint saját felróható magatartására előnyök szerzése végett senki sem hivatkozhat. A szolgáltató tehát nem hivatkozhat eredménnyel arra, hogy elmulasztotta a mérőt ellenőrizni a korábbi fogyasztóval fennálló jogviszony alatt, ezért az új tulajdonossal szemben érvényesíti kárigényét, vagy a felemelt díj iránti igényét.
Tehát a szolgáltató csak a hibás óra által mért fogyasztás és a megállapított mérési hibaszázalék figyelembevételével kiszámított tényleges fogyasztás közötti különbözetet követelheti attól a fogyasztótól, akinek mérőórájáról kiderült, hogy manipulálták, de annak időpontja ismeretlen, így az a korábbi lakástulajdonos ideje alatt is történhetett.
Megállapítottam ezért, hogy nem okoz a tisztességes eljárással és a tulajdonhoz fűződő joggal összefüggésben alkotmányos visszásságot a közüzemi szolgáltató akkor, ha utólag csak a tényleges fogyasztás ellenértékét követeli az új fogyasztótól, ha a mérő órát bizonyítottan manipulálták, de annak pontos időpontja ismeretlen, így azt akár a korábbi fogyasztó idején is befolyásolhatták.
IV. Ebben a pontban arra kerestem a választ, hogy a Magyar Energia Hivatal, mint az energia szektort felügyelő fogyasztóvédelmi szerv, a vizsgálat alapjául szolgáló panaszok esetén, a rá vonatkozó anyagi és eljárási szabályok alapján járt-e el.
A vizsgálatot hivatalból azért terjesztettem ki erre a kérdésre, mert a MEH a panaszok lezárásakor felváltva hivatkozott az Áe-re, valamint a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I tv. (Panasz tv.) rendelkezéseire. Cs.Sz. esetén a MEH eljárását felfüggesztette arra hivatkozással, hogy a szolgáltató polgári peres eljárást kezdeményezett, továbbá, hogy a bírósági ítélet kötelezi majd a közigazgatási szervet is.
B.L. és Á.L. panaszosok esetén szintén felfüggesztette az eljárását, majd a panaszt lezártnak minősítette. B.L. esetén még a Panasz tv-re is hivatkozott a hivatal.
Az országgyűlési biztos 2000. december 7-én kelt jelentésében (OBH 5536/1998.) szintén hivatalból tért ki arra a tényre, hogy a MEH nem az Áe. alapján, hanem a Panasz tv. alapján járt el a fogyasztói panaszok kivizsgálásakor. A biztos akkor megállapította, hogy ez sérti a jogállamiságból fakadó jogbiztonság és ennek részeként értelmezendő tisztességes eljáráshoz való jogot. Megállapításait arra alapozta, hogy Gszt. rendelkezései szerint a MEH-nek az Áe. alapján kellene eljárnia. A MEH akkor egyrészt a jogszabály eltérő értelmezésére, valamint azzal indokolta a Panasz tv. szerinti eljárását, hogy a nagyszámú fogyasztói panaszoknál az államigazgatási eljárás lefolytatása megfelelő számú munkatárs hiányában nem is lenne lehetséges, továbbá hivatkozott arra is, hogy csak akkor folytatnak le államigazgatási eljárását, ha a szolgáltató részéről súlyos jogszabálysértést tapasztalnak, vagy ha bírságot szabnak ki. Ezt a választ az országgyűlési biztos nem fogadta el és kezdeményezte a MEH-nél, hogy a továbbiakban Áe. alapján járjanak el a fogyasztói panaszok vizsgálatánál. A MEH a kezdeményezéssel nem értett egyet, ezért a jelentést és a kapcsolódó kezdeményezést felettes szervéhez, a Gazdasági Minisztériumhoz terjesztette fel. A gazdasági miniszter a MEH álláspontját részben osztotta, de a probléma gyökerét a jogszabályok kollíziójában, illetve hiányosságaiban látta. Az akkor még csak előkészítés alatt álló új energetikai jogszabályok megalkotása során a panaszügyintézés újragondolását ígérte és egyben kérte az országgyűlési biztos segítségét. Ezt a felkérését az ombudsman elfogadta, a választ pedig akkor tudomásul vette.
Az új gáztörvény (2003. évi XLII. tv., hatályban 2004. január 1.) azóta megszületett, de az országgyűlési biztos közreműködését a jogalkotó nem igényelte. Az új Gszt., a fogyasztói panaszok intézését hasonlóan rendezi, mint a korábbi törvény, mégis a korábbi szabályozáshoz képest újdonságként említendő meg az, hogy az új törvény 5. §-a alapján a hivatalnak a fogyasztóvédelmi törvényben foglaltak figyelembevételével kell eljárnia. Miután a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. tv. (Fgytv.) 46. § (1) bekezdése szerint a felügyelőségek az Áe. alapján járnak el, az Fgytv. alapján véleményem szerint egyértelmű, hogy a MEH-nek az Áe. alapján szükséges eljárnia.
A panasz keletkezésének idején hatályos, korábbi Gszt. alapján eljáró MEH a panaszkivizsgálás során változatlanul nem járt el következetesen és a hatályos jogszabályoknak megfelelően. A panaszosok esetében levélben az Áe-re hivatkozva „felfüggesztette„ az eljárását.
Az Áe 37. § (3) bekezdése szerint a felfüggesztést elrendelő határozat ellen fellebbezésnek van helye. A törvény alapján tehát a felfüggesztésről is határozatot kell hozni, arról levélben rendelkezni nem lehet. Amennyiben az eljáró közigazgatási szerv az eljárását felfüggeszti, az értelemszerűen magában hordozza azt a kötelezettséget is, hogy a felfüggesztés okának megszűntével, az ügyről érdemben döntsön, tehát az eljáró szerv nem írhatja a levél következő bekezdésében azt, hogy az ügyet lezártnak tekinti.
Még megtévesztőbb az az eljárás, amikor a MEH a panasz kivizsgálását az Áe. alapján felfüggesztette, majd felhívta az érintett figyelmét a panasz tv-ben foglaltakra is.
A felfüggesztés szempontjából olyan kérdést minősítünk előzetes kérdésnek, melynek elbírálása, bizonyítása, igazolása más szerv hatáskörébe tartozik, és amely nélkül az adott államigazgatási ügyben nem lehet dönteni. A vizsgált esetekben két büntető eljárás van folyamatban, Cs. Sz. esetén sem polgári, sem büntetőeljárás nem indult. A panaszosok mindhárom esetben a felemelt díj alkalmazását kifogásolták, mely a Gszt. szerinti, - nem büntetőjogi jogkövetkezmény -, a szerződésszegés következményeként a polgári jog területére tartozó „szankciós jellegű kártérítési fizetési kötelezettség”, így az eljáró büntető bíróságok a felemelt díj követelésének jogosságáról nem fognak dönteni. Ha a panaszosok büntetőjogi felelősségét nem állapítanák meg, a felemelt díj-fizetési kötelezettségük, szerződésszegés megállapítása esetén fennállhat. A panaszok is ennek a fizetési kötelezettségnek a jogosságára irányultak.
Az Alkotmánybíróság gyakorlatának első 5 évében már kialakította a jogorvoslati jog lényegét, így az minden ügydöntő határozat ellen biztosítandó. Nem feltétlenül alkotmányellenes azonban ha nem érdemi, nem ügydöntő határozat esetén a jogalkotó nem biztosít jogorvoslati lehetőséget. A felfüggesztésről szóló határozat bár nem érdemi határozatnak minősül, az Áe. mégis biztosít fellebbezési jogot, mert az ügyfélnek fontos érdeke fűződhet az eljárás folytatásához. Az Alkotmány 57. § (5) bekezdése a bírói, az államigazgatási, vagy más hatósági döntés ellen biztosít jogorvoslati jogot, az Alkotmány 50. § (2) bekezdése pedig úgy rendelkezik, hogy a közigazgatási határozatok törvényességét a bíróság ellenőrzi. (Így rendelkezik az új Gszt. is, melynek 4. § (4) bekezdése szerint a MEH határozatai ellen csak bírói úton van jogorvoslatnak helye. Erről a korábbi törvény nem rendelkezett.)
A fenti tényállások alapján jól látható, hogy az eljáró szervnél változatlanul nem alakult ki egységes szemlélet arra vonatkozóan, hogy milyen eljárást alkalmazzon a fogyasztói panaszok kivizsgálásánál.  Ez lehet az oka annak is, hogy leveleiben egyszerre említi az Áe-t és a Panasz tv-t. és, hogy az eljárás felfüggesztéséről nem hoz határozatot.
Vizsgálatom során megkerestem a Szegedi Városi Bíróságot, ahonnan telefonon azt az információt kaptam, hogy a panaszosok esetén fizetési meghagyás kibocsátása iránti kérelem, illetve kereseti kérelem a szolgáltatótól nem érkezett.  Két panaszos esetén a vádindítvány a bíróságra megérkezett. Így nem volt helytálló a MEH azon tájékoztatása sem, mely szerint polgári peres eljárás lett volna folyamatban a panaszosok ügyében. Arról nem rendelkeztem információval, hogy a MEH honnan jutott a megtévesztő információkhoz.
Az az eljárás, mely alapján a Magyar Energia Hivatal a panasz kivizsgálások során nem az Áe. alapján jár el és nem hoz határozatot, a panaszokat pedig levélben intézi el, elvonja az állampolgár fellebbezési jogát és ezzel sérti az Alkotmányban biztosított jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz fűződő jogot.

Ajánlás
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a gazdasági és közlekedési minisztert arra, hogy gondoskodjon arról, hogy a gázszolgáltatás során érkező fogyasztói panaszokat az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. tv. rendelkezései alapján bírálják el a jövőben.

Budapest, 2005. február 2.

Lenkovics Barnabás sk.

Melléklet: alkalmazott jogszabályok vonatkozó részletei
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. tv.
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
50. § (1) A Magyar Köztársaság bíróságai védik és biztosítják az alkotmányos rendet, a természetes személyek, a jogi személyek és a jogi személyiséggel nem rendelkező szervezetek jogait és törvényes érdekeit, büntetik a bűncselekmények elkövetőit. (2) A bíróság ellenőrzi a közigazgatási határozatok törvényességét.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. tv.
37. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárást felfüggeszti. Ha a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a közigazgatási szerv az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt. (2) A felfüggesztés tartama az elintézési határidőkbe (15. §) nem számít be. (3) A felfüggesztést elrendelő határozat ellen fellebbezésnek van helye.

A gázszolgáltatásról szóló 1994. évi XLI. Tv. egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 3/1995. (I. 20.) Korm. rendelettel
Gszt. 7. § (1) A szolgáltató és a gázértékesítő köteles együttműködni a fogyasztókat érintő kérdésekben a fogyasztók társadalmi érdek-képviseleti szervezeteivel. Ennek részletes szabályait az ipari és kereskedelmi miniszter (a továbbiakban: miniszter) rendeletben határozza meg. (2) A Hivatal a gázszolgáltatás és értékesítés keretében c) kivizsgálja a fogyasztói panaszokat,
Gszt. 21. § (1) A gázszolgáltatására a gázszolgáltatót a 20. § (2) bekezdésében foglalt esetekben általános közüzemi szerződéskötési kötelezettség terheli. A közüzemi szerződés részletes tartalmi előírásait a Kormány rendeletben határozza meg. (2) Az általános közüzemi szerződés alapján a gázszolgáltató köteles a meghatározott időtől kezdődően folyamatosan gázt szolgáltatni, a fogyasztó pedig ennek ellenértékét rendszeresen megfizetni.
Vhr. 7. § (1) Az általános gázszolgáltatási közüzemi szerződés tartalmi előírásait és feltételeit, a szolgáltató és a fogyasztó közötti jogviszony részletes szabályait az 1. sz. mellékletként közzétett Gázszolgáltatási Közüzemi Szabályzat tartalmazza. A Szabályzat kötelező rendelkezéseitől a felek megállapodással sem térhetnek el. (2) Az üzletszabályzatok tartalmi követelményeit a Hivatal állapítja meg.
Gszt. 25. § (1) A szolgáltatott és felhasznált gáz mennyiségének és teljesítményének méréséről a fogyasztóknál - az átalánydíjas fogyasztók kivételével - a gázszolgáltató gázmérővel vagy mérési rendszerrel gondoskodik. A fogyasztás díját a fogyasztásmérő adatai alapján kell megállapítani és elszámolni. (2) A lakossági fogyasztó gázmérőjének felszerelése, karbantartása és időszakos újrahitelesítése a gázszolgáltató feladata. A gázmérő a gázszolgáltató tulajdona, állagmegóvása a fogyasztó kötelessége. (6) A fogyasztó köteles a gázszolgáltató, gázértékesítő részére a mérő leolvasását és ellenőrzését lehetővé tenni.
Szerződésszegés és következményei
Gszt. 26. § (2) A fogyasztó közüzemi szerződésszegésének minősül, ha c) a szolgáltatott gázt a gázmérő működésének bármilyen módon való befolyásolásával vételezi, a gázmérő leolvasását, illetve a hibás gázmérő kicserélését - az értesítésben meghatározott, illetve egyeztetett időpontban - nem teszi lehetővé,
Gszt. 27. § (1) A szerződés megszegésének, illetve a szabálytalan vételezésnek a következményei: b) felemelt díjfizetés, (5) A gáz szabálytalan vételezése esetén a) a vételező a gázért felemelt díjat köteles fizetni, b) a szolgáltató a szabálytalan vételezőt a gázszolgáltatásból kikapcsolhatja.
Közüzemi szabályzat - üzletszabályzat
Gszt. 28. § (1) A szolgáltató, a gázértékesítő és a fogyasztó közötti jogviszony részletes szabályait a Kormány rendelettel kiadott közüzemi szabályzatban állapítja meg. (2) A fogyasztói igény kielégítésének és a gázszolgáltatásnak további, részletes szabályait az üzletszabályzatban kell meghatározni. Az üzletszabályzatot a gázszolgáltató köteles a fogyasztók részére hozzáférhetővé tenni.
Vhr. 7. § (1) Az általános gázszolgáltatási közüzemi szerződés tartalmi előírásait és feltételeit, a szolgáltató és a fogyasztó közötti jogviszony részletes szabályait az 1. sz. mellékletként közzétett Gázszolgáltatási Közüzemi Szabályzat tartalmazza. A Szabályzat kötelező rendelkezéseitől a felek megállapodással sem térhetnek el.

1. sz. melléklet a 3/1995. (I. 20.) Korm. rendelethez
Gázszolgáltatási Közüzemi Szabályzat
Mérés
12. § (1) A fogyasztó kérésére a szolgáltató köteles a gázmérőt megvizsgálni. (2) Ha a fogyasztó kérelmére megvizsgált gázmérő a mérésügyi előírásban meghatározott, ennek hiányában ± 2%-ot meg nem haladó mérési hibával működik, a vizsgálat költségei a fogyasztóra átháríthatók. A megengedett mérési eltérést meghaladó mérési hiba esetén az elszámolást a vizsgálat eredményének megfelelően módosítani kell. (3) A fogyasztó jogosult - a gázszolgáltatóval egyeztetett módon - ellenőrző mérőeszközt alkalmazni. Eltérő mérési eredmény esetén a fogyasztás elszámolásánál a Gszt. 25. §-ának (5) bekezdésében szabályozott mérésügyi felülvizsgálat befejezéséig a gázszolgáltató hitelesített mérőeszközeinek mérési adatai irányadók.
13. § (1) A gázszolgáltató megállapodhat a fogyasztóval a gázfogyasztás mérő nélküli, átalánydíjas elszámolásában. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetet kivéve, a gázfogyasztást időszakonként, rendszeres leolvasással kell megállapítani. A leolvasási időszakot az üzletszabályzatban kell meghatározni. (3) Az elszámolás alapja a gázmérőn leolvasott érték, amelyet a gázszolgáltató jogosult gáztechnikai normál m3-re vagy referencia körülményeknek értelmezett m3-re átszámítani. Az átszámítás szabályait az üzletszabályzatban kell meghatározni. (4) Az elfogyasztott gázért a fogyasztó az árszabályozó rendelkezések szerint megállapított díjat köteles fizetni. Ha a gázszolgáltatást egy szerződés alapján többen veszik igénybe (több fogyasztó van), egyetemlegesen felelősek a fogyasztott gáz díjának megfizetéséért. Nem vonatkozik az egyetemleges felelősség a társasházban a közös tulajdonban álló épületrészben (helyiségben) történő fogyasztás díjfizetési kötelezettségére. (5) Az elfogyasztott gáz díját és az egyéb díjakat - ha jogszabály, illetve a fogyasztóval kötött szerződés másképpen nem rendelkezik - a számla bemutatásakor azonnal meg kell fizetni.
A hibásan mért fogyasztás elszámolása
14. § (1) Ha a háztartási fogyasztónál felszerelt gázmérő a fogyasztást nem vagy rosszul jelzi. a) az előző év azonos időszakának fogyasztását, b) abban az esetben, ha az előző év azonos időszakának gázfogyasztása nem állapítható meg, a megelőző három mérőleolvasási időszaknak egy időszakra eső átlagát (amelyet az évszaknak megfelelően az előző évi fűtési fogyasztás figyelembevételével kell helyesbíteni) kell a számlázás alapjául venni. (2) Az (1) bekezdés szerint elszámolható gáz mennyiségét becsléssel kell megállapítani, ha időközben a gázfogyasztó készülékek száma vagy fajtája (a helyiségben lakó személyek száma) vagy a helyiség mérete megváltozott. (3) A nem lakossági fogyasztónál felszerelt gázmérő meghibásodásakor a fogyasztás elszámolásához, illetőleg a számlázáshoz az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott időszak fogyasztását, a gázfogyasztó készülékek összteljesítményét, továbbá az üzemi, illetőleg egyéb adatok alapján rögzített használati időt kell figyelembe venni. (4) Ha a fogyasztó a mérést befolyásoló, szabálytalan módon vételezte a gázt, a fogyasztás mennyiségét az adott időszak naptári óraszámának és a beépített gázfogyasztó készülékek névleges gázteljesítményének (m3/h) szorzatával kell elszámolni.

A villamos energiáról szóló 2001. évi CX. tv. közlöny állapota (2001. XII. 21.)
116. § (1) A gázszolgáltatásról szóló 1994. évi XLI. törvény 4. §-a helyébe a következő rendelkezés lép: "4. § (1) A Hivatal önálló feladattal és hatáskörrel rendelkező, országos hatáskörű közigazgatási szerv, amelynek irányítását a Kormány, felügyeletét a miniszter látja el. A Hivatal jogi személy, amely önállóan gazdálkodó központi költségvetési szervként működik. "6/A. § (1) A Hivatal külföldi energetikai szabályozó szervezetekkel - a hatályos jogszabályok előírásainak figyelembevételével - együttműködési megállapodást köthet, információkat cserélhet és tagként ilyen szervezetekbe beléphet.
(2) A Hivatal eljárására az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény rendelkezései az irányadók azzal az eltéréssel, hogy az ügyintézés határideje 90 nap. A Hivatal határozata ellen kizárólag bírói úton van jogorvoslatnak helye. A bíróság a Hivatal határozatát jogosult megváltoztatni. (3) A Hivatal a külön jogszabályban meghatározott közérdekű határozatainak rendelkező részét és indokolását, valamint a jogerős engedélyeket a Gazdasági Minisztérium hivatalos lapjában közzéteszi." (5) A gázszolgáltatásról szóló 1994. évi XLI. törvény 34. §-a a következő bekezdéssel egészül ki: "(7) E törvény 4-5. §-a, 6. § (3) bekezdése, valamint 6/A. §-a 2003. január 1-jén hatályát veszti."

A földgázellátásról szóló 2003. évi XLII. törvény (hatályos 2004. január 1-jétől)
4. § (4) A Hivatal eljárására az e törvényben foglalt eltérésekkel az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) rendelkezései az irányadók. Az ügyintézés határideje 90 nap. A Hivatal határozata ellen kizárólag bírói úton van jogorvoslatnak helye. A bíróság a Hivatal határozatát jogosult megváltoztatni.
5. § A Hivatal a fogyasztók érdekeinek érvényesítése érdekében - a fogyasztóvédelemről szóló törvényben foglaltak figyelembevételével - a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőséggel és a területi felügyelőségekkel (a továbbiakban együtt: fogyasztóvédelmi felügyelőségek) együttműködve a földgázellátás területén a következő fogyasztóvédelmi feladatokat látja el: a) kivizsgálja a mennyiségi elszámolással, számlázással, díjfizetéssel, méréssel, minőséggel kapcsolatos fogyasztói panaszokat, e) a fogyasztók biztonságos ellátása érdekében ellenőrzi a szolgáltatás színvonalát és a közüzemi szolgáltatás keretében felmerülő fogyasztói igény kielégítését, f) a fogyasztóvédelem területén a fogyasztói panaszokkal kapcsolatos vitás ügyekben dönt,
39. § (1) A közüzemi fogyasztó részére történő folyamatos és biztonságos földgázszolgáltatásra a közüzemi szolgáltatót közüzemi szerződéskötési kötelezettség terheli.
41. § (1) A közüzemi fogyasztónak szolgáltatott földgáz mennyiségének és teljesítményének méréséről - az átalánydíjas fogyasztók kivételével - a szállítói, az elosztói engedélyes hiteles gázmérővel vagy mérési rendszerrel, a háztartási fogyasztó esetén az engedélyes költségén, egyéb fogyasztó esetén megállapodás szerint gondoskodik. A fogyasztás díját a külön jogszabályban foglalt rendelkezések szerint kell megállapítani és elszámolni. (2) A számlázás rendjében és az elszámolási időszakokban a közüzemi szolgáltató és a fogyasztó állapodik meg, a külön jogszabályban foglalt rendelkezések figyelembevételével. Ha a számlázás és az elszámolás rendjében megállapodni nem tudnak, akkor az üzletszabályzat erre vonatkozó rendelkezései az irányadóak. (3) A közüzemi fogyasztót a közüzemi szerződés szerinti fizetési kötelezettség terheli. (6) A gázmérő - eltérő megállapodás hiányában - az elosztói engedélyes tulajdona. (7) A gázmérő felszerelése, üzemeltetése, karbantartása, időszakos hitelesítése - az (1) bekezdésben leírt megállapodás hiányában - az elosztói engedélyes kötelezettsége.
42. § (1) A közüzemi fogyasztó a közüzemi szolgáltatói engedélyestől a mérőeszköz és az ahhoz kapcsolódó berendezés mérésügyi felülvizsgálatát kérheti. (2) A felülvizsgálat idejére - más megállapodás hiányában - a gázmérő tulajdonosa köteles a gázfogyasztás előírás szerinti méréséről gondoskodni. (3) Ha a mérőeszköz felülvizsgálata indokolatlan volt, akkor az ezzel kapcsolatos indokolt költséget a közüzemi fogyasztó köteles megtéríteni. (4) Jogos kifogás esetén a közüzemi szolgáltató köteles a fogyasztói számlát visszamenőlegesen módosítani. (5) A közüzemi fogyasztó köteles az elosztói, illetve a szállítói engedélyes részére a mérő leolvasását és ellenőrzését lehetővé tenni. (6) A gázmérő állagmegóvása és védelme a fogyasztó kötelezettsége.
43. § (2) A közüzemi fogyasztó szerződésszegésének minősül, ha c) a szolgáltatott gázt a gázmérő működésének bármilyen módon való befolyásolásával, vagy egyéb szabálytalan módon vételezi, e) a gázszolgáltatás díját késedelmesen, nem a szerződésben meghatározott időben fizeti meg, f) a gázszolgáltatás díját nem fizeti, l) a gázmérőt szándékosan vagy gondatlanul megrongálja, a gázmérőn, a gázmérő ki- és belépő pontján, a kerülővezeték elzáróján a zárópecsétet (plombát) eltávolítja, illetőleg ezek sérülését, hiányát a gázszolgáltatónak nem jelenti be.
44. § (1) A közüzemi szerződés megszegése és a szerződés nélküli vételezés következményei: a) díjvisszatérítés, illetve pótdíjfizetés, b) kötbér, c) kártérítés, d) késedelmi kamat, e) fogyasztást szabályozó készülék felszerelése, f) a gázszolgáltatás felfüggesztése, g) kikapcsolás a gázszolgáltatásból. (2) Az (1) bekezdésben említett következmények a 45-46. §-okban meghatározott esetekben együttesen is alkalmazhatók.
45. § (1) A közüzemi szolgáltató köteles a közüzemi fogyasztó részére (2) A közüzemi fogyasztó köteles a közüzemi szolgáltató részére c) kártérítést fizetni a 43. § (2) bekezdés c), g)-h) és l) pontjában meghatározott szerződésszegés esetén.

A fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. tv.
46. § (1) A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség és a területi felügyelőségek (a továbbiakban: eljáró hatóság) eljárására az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit az e fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.

A polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. tv.
4. § (1) A polgári jogok gyakorlása és a kötelezettségek teljesítése során a felek a jóhiszeműség és a tisztesség követelményeinek megfelelően, kölcsönösen együttműködve kötelesek eljárni. (4) Ha ez a törvény szigorúbb követelményt nem támaszt, a polgári jogi viszonyokban úgy kell eljárni, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható. Saját felróható magatartására előnyök szerzése végett senki sem hivatkozhat. Aki maga sem úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható, a másik fél felróható magatartására hivatkozhat.
318. § (1) A szerződésszegésért való felelősségre, valamint a kártérítés mértékére a szerződésen kívül okozott károkért való felelősség szabályait kell alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy a kártérítés mérséklésének - ha a jogszabály kivételt nem tesz - nincs helye.
339. § (1) Aki másnak jogellenesen kárt okoz, köteles azt megtéríteni. Mentesül a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható.
2. A közüzemi szerződés
387. § Közüzemi szerződés alapján a szolgáltató köteles meghatározott időponttól a felhasználó számára folyamatosan és biztonságosan a felhasználó igénye szerint meghatározott közüzemi szolgáltatást - így különösen gázt, villamos energiát és vizet - nyújtani, a felhasználó pedig köteles időszakonként díjat fizetni.
388. § (1) Jogszabály kimondhatja, hogy a szerződés a szolgáltatás igénybevételével jön létre. (2) A szolgáltató a szerződés megkötését csak jogszabályban meghatározott esetekben tagadhatja meg, illetőleg a szerződés tartalmát csak jogszabályban meghatározott feltételektől teheti függővé. (3) A szolgáltató a felhasználóval szemben a teljesítést csak jogszabályban meghatározott esetekben szüneteltetheti, illetőleg korlátozhatja. (4) A szolgáltató a szerződést csak a jogszabályban meghatározott feltételek esetén mondhatja fel.