Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1312/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Kiss László
Az eljárás megindítása
A panaszos azért fordult az országgyűlési biztosok hivatalához, mert a Nyíregyházi Rendőrkapitányság Érkerti Rendőrőrsének beosztottai 2004. január 3-án 06.00 órakor bűncselekmény gyanúja miatt Nyíregyháza közterületéről előállították a rendőrőrsre. Az előállításra az adott okot, hogy a panaszos hasonlított egy 2003. január 13-án elkövetett emberölés feltételezett elkövetőjéről kiadott fantomképre. A panaszosról elszámoltatás után fényképfelvételt készítettek, majd 08.30 órakor szabadon engedték.
A panasz alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. (Obtv.) 16. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jog:
A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság elve, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § (1) bek.) 
Személyes szabadsághoz való jog (Alk. 55. § (1) bek.) 
A jóhírnévhez, valamint a személyes adatok védelméhez való jog (Alk. 59. § (1) bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
33. § (2) A rendőr a közbiztonság érdekében a hatóság vagy az illetékes szerv elé állíthatja azt, b./ aki bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható;
84. § A Rendőrség a törvényben meghatározott bűnüldözési feladatainak ellátása érdekében kezelheti, illetve az adatkezelésre feljogosított más szervek nyilvántartásából átveheti c./ a bűncselekmény helyszínén rögzített nyomokat, anyagmaradványokat, eszközöket és szagmintákat a b) pontban meghatározott ideig, továbbá - az elkövető felderítése vagy ismert elkövető esetén - a szándékos bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja miatt kihallgatott személy adatait, ujjnyomatát, személyleírását, fényképét, továbbá hang- és szagmintáját, valamint az elvégzett kriminalisztikai szakértői vizsgálatok adatait a bűncselekmény büntethetőségének elévülésétől vagy elítélés esetén a büntetett előélethez fűződő hátrányok alóli mentesítéstől számított 20 évig;

1999. évi LXXXV. törvény a bűnügyi nyilvántartásról és a hatósági erkölcsi bizonyítványról
30. § A daktiloszkópiai és fényképnyilvántartás célja a büntetőeljárásokban a gyanúsítottak és más személyek azonosítása, illetve kizárása, a rendkívüli haláleset miatt folyó államigazgatási eljárásokban az ismeretlen személyazonosságú elhunyt azonosítása, valamint más hatósági eljárásokban, illetőleg igazoltatás esetén az érintett személyazonosságának megállapítása.
31. § A daktiloszkópiai és fényképnyilvántartásban kell nyilvántartani a./ annak az adatait, ujj- és tenyérnyomatát, továbbá arcképét, akit szándékos bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja miatt büntetőeljárás alá vontak, kivéve azt, akivel szemben magánvádas bűncselekmény miatt előterjesztett magánindítvány alapján indult eljárás, függetlenül attól, hogy az ügyész átvette-e a vád képviseletét, és azt, akinek katonai bűncselekménye miatt a katonai ügyész a feljelentést elutasította, és az elbírálást fegyelmi eljárásra utalta,

8/2000. (II. 16.) BM-IM-PM együttes rendelet az ujj- és tenyérnyomatvétel, a fényképkészítés, valamint a DNS-mintavétel szabályairól
4. § (1) A gyanúsítottat tájékoztatni kell arról, hogy a./ az ujj- és tenyérnyomatvételre, valamint a fényképezésre a daktiloszkópiai és fényképnyilvántartásban történő nyilvántartás érdekében, a Tv. alapján kerül sor. (2) A tájékoztatás megtörténtét írásban dokumentálni kell, és azt el kell helyezni a büntetőügy iratai között.

A személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvény
2. § E törvény alkalmazása során:
2. különleges adat: b) az egészségi állapotra, a kóros szenvedélyre, a szexuális életre vonatkozó adat, valamint a bűnügyi személyes adat;
3. bűnügyi személyes adat: a büntetőeljárás során vagy azt megelőzően a bűncselekménnyel vagy a büntetőeljárással összefüggésben, a büntetőeljárás lefolytatására, illetőleg a bűncselekmények felderítésére jogosult szerveknél, továbbá a büntetés-végrehajtás szervezeténél keletkezett, az érintettel kapcsolatba hozható, valamint a büntetett előéletre vonatkozó személyes adat;
9. adatkezelés: az alkalmazott eljárástól függetlenül a személyes adatokon végzett bármely művelet vagy a műveletek összessége, így például gyűjtése, felvétele, rögzítése, rendszerezése, tárolása, megváltoztatása, felhasználása, továbbítása, nyilvánosságra hozatala, összehangolása vagy összekapcsolása, zárolása, törlése és megsemmisítése, valamint az adatok további felhasználásának megakadályozása. Adatkezelésnek számít a fénykép-, hang- vagy képfelvétel készítése, valamint a személy azonosítására alkalmas fizikai jellemzők (pl. ujj- vagy tenyérnyomat, DNS-minta, íriszkép) rögzítése is;
3. § (1) Személyes adat akkor kezelhető, ha a./ ahhoz az érintett hozzájárul, vagy b./ azt törvény vagy - törvény felhatalmazása alapján, az abban meghatározott körben - helyi önkormányzat rendelete elrendeli. (2) Különleges adat akkor kezelhető, ha a./ az adatkezeléshez az érintett írásban hozzájárul, vagy b./ a 2. § 2. a) pontjában foglalt adatok esetében, az nemzetközi egyezményen alapul, vagy Alkotmányban biztosított alapvető jog érvényesítése, továbbá a nemzetbiztonság, a bűnmegelőzés vagy a bűnüldözés érdekében törvény elrendeli; c./ egyéb esetekben azt törvény elrendeli.
5. § (1) Személyes adatot kezelni csak meghatározott célból, jog gyakorlása és kötelezettség teljesítése érdekében lehet. Az adatkezelésnek minden szakaszában meg kell felelnie e célnak.
6. § (1) Az érintettel az adat felvétele előtt közölni kell, hogy az adatszolgáltatás önkéntes vagy kötelező. Kötelező adatszolgáltatás esetén meg kell jelölni az adatkezelést elrendelő jogszabályt is. (2) Az érintettet - egyértelműen és részletesen - tájékoztatni kell az adatai kezelésével kapcsolatos minden tényről, így különösen az adatkezelés céljáról és jogalapjáról, az adatkezelésre és az adatfeldolgozásra jogosult személyéről, az adatkezelés időtartamáról, illetve arról, hogy kik ismerhetik meg az adatokat. A tájékoztatásnak ki kell terjednie az érintett adatkezeléssel kapcsolatos jogaira és jogorvoslati lehetőségeire is.

Megállapított tényállás
A panaszost azért állították elő, mert a rendőrjárőr megítélése szerint hasonlított az egy évvel korábban, Jaskó Emese nyíregyházi lakos sérelmére elkövetett emberölés ügyében kiadott fantomképhez. A kényszerintézkedésről szóló jelentésben az intézkedést a rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (Rtv.) 33. § (2) bek. b) pontja szerint minősítették (bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható). 
A panaszost 07.30 órakor a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőr-főkapitányság Nyomozó Osztály Életvédelmi Alosztály munkatársai átszállították a főkapitányságra, ahol – jelentésük szerint – elszámoltatták, és beleegyezésével színes fényképet készítettek róla. A panaszos szerint a főkapitányságon nem készült a meghallgatásáról jegyzőkönyv, továbbá nem kérték a beleegyezését a fénykép elkészítéséhez.
Az intézkedés miatt panasszal élt, amelyet első fokon a Nyomozó Osztály vezetője, fellebbezését követően másodfokon a megyei rendőr-főkapitány elutasított. A panaszos az elutasítás ellen a rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (Rtv.) 93. § (9) bekezdése alapján – amint erre a másodfokú határozatban a figyelmét felhívták – bírósághoz fordulhatott volna, de erre utaló adat az iratok között nem szerepel.
A főkapitány 4/1-1/2004.”RP”. számú határozatában a fényképfelvétel készítésének jogszerűségét az Rtv. 42. § (1) bekezdésében foglaltakkal támasztotta alá. Eszerint „a Rendőrség a rendőri intézkedéssel összefüggésben az intézkedéssel érintett személyről, a környezetről, illetőleg a rendőri intézkedés szempontjából lényeges körülményről, tárgyról kép- és hangfelvételt készíthet. A Rendőrség közterületen, közbiztonsági célból képfelvevőt helyezhet el olyan módon, hogy annak jelenléte az állampolgárok számára nyilvánvalóan észlelhető legyen. A felszerelt képfelvevő elhelyezéséről, működtetéséről tájékoztatni kell a lakosságot. A Rendőrség által készített kép- és hangfelvételek, illetőleg az abban szereplő személyes adatok csak az esemény helyszínén elkövetett bűncselekmény vagy szabálysértés miatt kezdeményezett eljárás során, valamint körözött személy azonosítása céljából használhatók fel.”

A vizsgálat megállapításai
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőr-főkapitányságtól beszerzett iratok alapján az előállítás és a fényképfelvétel készítésének jogszerűségével, valamint a miattuk tett panasz elbírálásával kapcsolatban a következőket állapítottam meg:
A büntető jogszabályok és a rendőrségről szóló törvény - az Alkotmánnyal és a nemzetközi jogi szabályokkal összhangban – lehetővé teszik a személyes szabadság és más alkotmányos jogok korlátozását, de csak abban az esetben, ha az elérni kívánt és alkotmányosan elismert célhoz képest a korlátozás szükségszerű és arányos. A személyes szabadság korlátozása - még abban az esetben is, ha csak rövid ideig történik - törvénytelen „(jogellenes, önkényes), ha nem a törvényben meghatározott okokból és nem a törvényben meghatározott eljárás alapján történt” (ABH 1991, 342, 347.).
A rendőrségről szóló törvény lehetővé teszi az előállítást, amennyiben az érintett „bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható”. Egy súlyos bűncselekmény feltételezett elkövetőjéről készített fantomképhez való hasonlóság ésszerű és elegendő indokot szolgáltathat a törvény által megkívánt „egyszerű gyanú” megállapításához, különösen akkor, ha ehhez további megerősítő körülmények (életkor, ruházat, különös ismertetőjel, a helyszín közelében történő mozgás, stb.) társulnak. A bűncselekmény elkövetésétől számított hosszabb idő (a vizsgált ügyben pl. egy év) elteltével a hasonlóság, mint gyanúok, veszíthet a jelentőségéből.
Amennyiben a bűncselekmény elkövetésének gyanúja – a fenti racionális indokok alapján - ténylegesen megállapítható volt a panaszossal szemben, úgy az előállítása jogszerűnek minősíthető, és bár a személyes szabadság korlátozása alkotmányos jogait közvetlenül érintette, ebben az esetben, a bűnüldözési érdekek fontosságára tekintettel az alkotmányos jogi sérelem nem róható fel az eljáró hatóságnak. Bűncselekmény gyanúja esetén viszont a nyomozó hatóságnak a büntetőeljárási szabályok szerint kellett volna az előállított személlyel szemben eljárnia (mivel ez volt az előállítás indoka). Sor kerülhetett volna a gyanúsított kihallgatására, szembesítésére, felismertetésére, vagy más bizonyítási cselekményre - természetesen a törvényes védekezési lehetőség biztosítása mellett – továbbá a rendőrségről szóló törvény, vagy a bűnügyi nyilvántartás szabályai szerint fényképfelvétel készítésére.
Az Életvédelmi Alosztály nyomozói azonban nem a fentiek szerinti eljárást követték, hanem jelentésük szerint elszámoltatták a panaszost. Az „elszámoltatás” fogalma a büntetőeljárási törvényben, vagy más jogszabályban nem szerepel, tartalma szerint a nyomozó hatóság egyéb adatszerző tevékenységéhez (Be. 178. §), vagy az Rtv. 32. §-ában szabályozott felvilágosítás kéréshez lenne hasonlítható.
A rendőri gyakorlatban az elszámoltatás során az érintettet kikérdezik életviteléről, kapcsolatairól, vagy a nyomozás tárgyát képező bűncselekménnyel összefüggésbe hozható körülményeiről. A törvényben (Rtv., Be.) nem szabályozott elszámoltatás nem teszi jogszerűvé a személyes szabadságot korlátozó kényszerintézkedés alkalmazását, vagy az érintettről fényképfelvétel készítését. Ha az elszámoltatás célja az, hogy az érintett a konkrét gyanú közlése nélkül magára vállaljon valamilyen bűncselekményt, az intézkedés ellentétes az önvádra kötelezés tilalmát rögzítő eljárási alapelvvel is, amelyet a Be. 8.  § fogalmaz meg.
A vizsgált ügyben az elszámoltatás kb. 07.30-tól 08.30-ig tartó, az eljárási szabályokat figyelmen kívül hagyó kikérdezés formájában valósult meg. A kikérdezés időtartama és az eljárási szabályok mellőzése arra utalnak, hogy az előállítás megalapozatlan és az elszámoltatás eredménytelen volt, az előállítást foganatosító rendőrök tévesen ítélték meg a panaszos hasonlóságát a fantomképhez, vagy a nyomozó hatóságnak a fantomképen kívül nem álltak rendelkezésére olyan egyéb adatok, amelyek a panaszost a bűncselekménnyel összefüggésbe hozhatták volna, és ilyen adatok az elszámoltatás során sem jutottak a nyomozók tudomására. Mivel a panaszossal szemben a bűncselekmény gyanúja az előállítást foganatosító rendőrök feltevése ellenére mégsem volt megállapítható, a továbbiakban – így panasza elbírálása során is - ennek figyelembevételével kellett volna eljárni. A Nyíregyházi Rendőrkapitányság, illetve a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőr-főkapitányság rendőreinek megalapozatlan intézkedése, és az emiatt tett panasz elutasítása sértette a panaszosnak a személyes szabadsághoz való jogát (Alk. 55. § (1) bek.), továbbá alkotmányos visszásságot okozott a jogállamisággal és az abból fakadó jogbiztonság elvével, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal (Alk. 2. § (1) bek.) összefüggésben.
Az iratokból nem állapítható meg, hogy miért került sor a panaszos lefényképezésére (valószínűleg felismertetés végett), de kétségtelenül a nyomozás érdekében, tehát az bűnügyi adatkezelésnek minősül.
Az adatkezelés feltételeit a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvény tartalmazza. Eszerint az érintettel az adat felvétele előtt közölni kell, hogy az adatszolgáltatás önkéntes vagy kötelező. Kötelező adatszolgáltatás esetén meg kell jelölni az adatkezelést elrendelő jogszabályt is. Az érintettet - egyértelműen és részletesen - tájékoztatni kell az adatai kezelésével kapcsolatos minden tényről, így különösen az adatkezelés céljáról és jogalapjáról, az adatkezelésre és az adatfeldolgozásra jogosult személyéről, az adatkezelés időtartamáról, illetve arról, hogy kik ismerhetik meg az adatokat. A tájékoztatásnak ki kell terjednie az érintett adatkezeléssel kapcsolatos jogaira és jogorvoslati lehetőségeire is.
Az ujj- és tenyérnyomatvétel, a fényképkészítés, valamint a DNS-mintavétel szabályairól szóló 8/2000. (II. 16.) BM-IM-PM együttes rendelet 4. § (1) és (2) bekezdései szerint a gyanúsítottat tájékoztatni kell arról, hogy az ujj- és tenyérnyomatvételre, valamint a fényképezésre milyen célból, és milyen jogszabály alapján kerül sor, és a tájékoztatás megtörténtét írásban dokumentálni kell. A rendelkezésünkre bocsátott iratok között ilyen dokumentum, vagy a különleges adat kezeléséhez való írásbeli hozzájárulásról szóló nyilatkozat nem volt található.
A panaszos állítása szerint – a nyomozói jelentéssel ellentétben - a fényképfelvétel készítéséhez nem kérték a beleegyezését. A felvétel készítése miatt tett panaszát a Nyomozó Osztály vezetője az előállítás miatt tett panasszal együtt, külön indoklás nélkül megalapozatlannak minősítette. A határozat ellen a főkapitányság vezetőjéhez benyújtott fellebbezés elbírálása során a fényképfelvétel készítését téves jogszabályi hivatkozással minősítették jogszerűnek. A másodfokú határozat indoklásában hivatkozott Rtv. 42. § (1) bekezdése valamilyen rendőri intézkedéssel összefüggésben (pl. elfogás, tömegoszlatás, stb.), vagy közterületen, közbiztonsági célból teszi lehetővé felvétel készítését. A panaszosról azonban egy konkrét bűncselekménnyel való kapcsolatának megerősítése, vagy kizárása, vagy további bűnügyi információk beszerzése (felismertetés) végett készült felvétel. Erre a hivatkozott jogszabály nem alkalmazható, ugyanakkor az Rtv. 84. § c) pontja – meggyanúsítás esetén - törvényes lehetőséget ad a rendőrségnek az ilyen jellegű adatkezelésre.
A fényképfelvétel készítésével a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőr-főkapitányság nyomozói megsértették az Rtv. és a Be. szabályait, a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvényben, a bűnügyi nyilvántartásról és a hatósági erkölcsi bizonyítványról szóló 1999. évi LXXXV. törvényben, illetve az ujj- és tenyérnyomatvétel, a fényképkészítés, valamint a DNS-mintavétel szabályairól szóló 8/2000. (II. 16.) BM-IM-PM együttes rendeletben előírt szabályokat. A jogszabályi rendelkezések figyelmen kívül hagyása, a tájékoztatási kötelezettség elmulasztása, az intézkedés miatt tett panasz jogalap nélküli elutasítása megsértette a panaszosnak a személyes adatok védelméhez való alkotmányos jogát (Alk. 59. § (1) bek.), továbbá alkotmányos visszásságot okozott a jogállamisággal és az abból fakadó jogbiztonság elvével, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal (Alk. 2. § (1) bek.) összefüggésben.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 20. § (1) bekezdése alapján ajánlom a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei rendőr-főkapitánynak, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy alárendelt szerveinél következetesen tartsák be az előállításra vonatkozó jogszabályokat, a büntetőeljárásról, a bűnügyi nyilvántartásról, valamint a személyes adatok védelméről szóló törvények rendelkezéseit. Ajánlom továbbá, hogy a rendőri intézkedések miatt benyújtott panaszok elbírálása során körültekintőbben járjanak el.
Kérem, hogy ajánlásommal kapcsolatos állásfoglalásáról, intézkedéséről az Obtv. hivatkozott rendelkezései alapján adjon tájékoztatást.
Jelentésemet tájékoztatásul megküldöm az országos rendőr-főkapitánynak és a legfőbb ügyésznek.

Budapest, 2005. április 13.

Takács Albert sk.