Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1241/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindulása

Az Esélyegyenlőségi Kormányhivatal Információs és Tanácsadó Szolgálatához címzett és onnan hivatalomhoz áttett beadvány szerint a panaszos – férje gyermekeit veszélyeztető magatartása miatt – segítséget kért a budaörsi Családsegítő Központ és Gyermekjóléti Szolgálattól (a továbbiakban: gyermekjóléti szolgálat). Azt nem kapta meg, ahelyett gyermekeit a gyámhatóság védelembe vette.

A beadványban foglaltak alkotmányos jogokkal összefüggő sérelemre utaltak, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. Az Obtv. 18. § (2) bekezdése alapján Budaörs Város jegyzőjétől, továbbá a gyermekjóléti szolgálat vezetőjétől a vonatkozó dokumentumok másolatának megküldését kértem.

A megállapított tényállás

A panaszos gyermekeinek veszélyeztetettségét 2000. november 22-én a gyermekjóléti szolgálatnak az ott alkalmazásban álló pszichiáter jelezte. A panaszos állítása szerint férje alkoholista, rendszeresen bántalmazza őt, rettegésben tartja gyermekeit. A gyermekjóléti szolgálat a család alapellátásban való gondozását november 28-án kezdte meg. A december 20-án kelt családgondozói feljegyzés szerint az első családlátogatás tapasztalatai alapján nem volt eldönthető, hogy a férj valóban bántalmazza a panaszost és az később sem bizonyosodott be. Azt a családtagok elismerték, hogy a feszültség nagy közöttük, gyakoriak a veszekedések. A gyermekek apja a családgondozóval együttműködött. Az akkor kelt feljegyzés szerint a panaszos lányai által elmondottakból „felsejlik mindkét lányt érintően – az apai nagyapa részéről megnyilvánuló – szexuális zaklatás gyanúja.” A családgondozó a panaszost tájékoztatta arról, hogy szexuális zaklatás esetén mik a gyermekjóléti szolgálat lehetőségei és kötelezettségei, továbbá arról, hogy átmenetileg – amíg nem sikerül férjével rendezni az életüket – anyaotthonba is költözhetnek. Ez utóbbihoz felajánlotta a segítségét. A családgondozó felvette a kapcsolatot a gyermekek iskolájával, az óvodával, a háziorvossal. A pszichiáter többször felajánlotta a családon belüli konfliktusok rendezésére a család terápiás kezelését, a panaszosnak egyéni terápiás kezelést javasolt. A panaszos a felajánlott kezeléseket visszautasította. 

A legidősebb lányról a családgondozó megkeresésére készült pedagógiai jellemzés kiemeli a gyermek kimagasló iskolai teljesítményét, jó magaviseletét, ugyanakkor utal arra, ha hozzászólnak, vagy megérintik megretten, felkapja a fejét, félrehúzódik. A középső lány pedagógiai jellemzése szerint: „Magányos, szinte senkit nem enged magához. Ha valaki közeledni próbál hozzá, azonnal kiengedi a „tüskéit”, gyakran bántó szándékot feltételez a kezdeményezés mögött… Alakuló nőiességét nem vállalja fel, állandóan összehúzza magát, szinte görnyedten jár… Tanulmányi eredménye jó. Rendszeresen, szorgalmasan tanul. „ 

A feljegyzés szerint a kirendelt családgondozóval a panaszos nem tudott együttműködni, ezért a család gondozását 2001-től egy másik családgondozó látta el. A családgondozó 2001 márciusában együttműködési szerződést kötött mindkét szülővel, április 18-án pedig a gyermekek törzslapján elkészítette a gondozási-nevelési terv vázlatát. 

A 2001 novemberében esedékes felülvizsgálat alkalmával a családgondozó a gyermekek egyéni törzslapjára a következőket jegyezte fel: „a családdal a kapcsolat megszakadt, a szakemberekkel tartom a kapcsolatot, tőlük semmilyen a gyermekekkel kapcsolatos problémáról jelzést nem kaptam. Szupervízión kérek segítséget az ügyben való továbbhaladáshoz.”

A szupervízión a szakemberek abban állapodtak meg, hogy a családgondozó  továbbra is próbáljon kapcsolatot teremteni a családdal, figyeljen a gyermekekkel foglalkozók  veszélyeztetettségre utaló jelzéseire. A családgondozó ezt követően havonta próbálta felkeresni a családot, kísérletei sikertelenek maradtak. A gyermekek veszélyeztetettségére utaló jelzés a védőnőtől, a pedagógusoktól nem érkezett.
 
A gyermekjóléti szolgálattal a panaszos családja 2002 októberében került ismét közvetlen kapcsolatba, amikor elsőként a panaszos férje, majd a panaszos is jelezte a családon belüli problémákat. A panaszos két idősebb gyermeke iskolájának pedagógusai a kiskorúak folyamatos hiányzásáról tájékoztatták a gyermekjóléti szolgálatot.

A családgondozó 2003 januárjára esetmegbeszélést hívott össze, ahol a meghívott szakemberek a kiskorúak védelembe vételének szükségességéről döntöttek.

2003 februárjában a gyermekjóléti szolgálat pszichiátere Budaörs Város jegyzőjének jelezte a panaszos gyermekeinek veszélyeztetettségét. A pszichiáter véleménye szerint a panaszos  pszichiátriai betegsége, továbbá a kezelés visszautasításával veszélyezteti gyermekei egészséges testi, lelki és érzelmi fejlődését. A gyermekjóléti szolgálat családgondozója február 11-én jelezte a jegyzőnek, hogy a gyermekjóléti szolgálat alapellátásban nem tudott a család gondjain segíteni, kérték a gyermekek védelembe vételét. 

A védelembe vétel tárgyában Budaörs Város Önkormányzat Polgármesteri Hivatal Hatósági Osztálya 2003. március 7-én tárgyalást tartott. A panaszos a gyermekjóléti szolgálattal március 14-én felmondta az együttműködést. 
Budaörs Város jegyzője 777-5/2003. számú, március 26-án kelt határozatával a panaszos három kiskorú gyermekét védelembe vette. A védelembe vételi határozat a panaszost, férjét és három kiskorú gyermeküket egyaránt pszichiátriai vizsgálatra kötelezte. Az Igazságügyi Orvosszakértői Intézet kirendelt elmeorvos-szakértője jelezte a gyámhatóságnak, hogy a gyermekek és az apa vizsgálatát indokolatlannak tartja. 
2003. április 16-án a panaszos megjelent Budaörs Város Polgármesteri Hivatalában, ahol a védelembe vételi határozatot megfellebbezte, panaszt tett a gyermekjóléti szolgálat ellen, közölte, hogy férje bántalmazza, lányait apósa szexuálisan zaklatja, kérte környezettanulmány készítését. Budaörs Város Polgármesteri Hivatala Hatósági Osztálya a fellebbezést felterjesztette a másodfokon eljáró hatósághoz. A rendelkezésemre álló dokumentumok között nem utalt arra semmi, hogy a szexuális zaklatás miatti jelzésre a gyámhatóság bármilyen intézkedést kezdeményezett volna.
A Pest Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatala (a továbbiakban: megyei gyámhivatal)  61-358-2/2003. számú határozatával a határozatot megsemmisítette és az első fokon eljáró hatóságot új eljárásra utasította. A másodfokú hatóság megalapozottnak találta a gyermekjóléti szolgálatnak a kiskorúak védelembe vételére irányuló kezdeményezését. Új eljárásra az első fokon eljáró hatóságot eljárási hibák miatt, továbbá azért utasította, mert az elmulasztotta a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Gyer.) előírásainak megfelelően a gyermekjóléti szolgálatot hiánypótlásra felhívni. A másodfokon eljáró hatóság megállapította, hogy a budaörsi gyámhatóság például azzal, hogy az iskolai mulasztásokkal kapcsolatba nem állapított meg követendő magatartási szabályokat a kiskorúak részére, a gyermeki jogok sérelmét okozta. 
Budaörs Város jegyzője a másodfokú határozat kézhezvétele után az új eljárást megkezdte, de tekintettel arra, hogy a panaszos nem volt hajlandó együttműködni sem a gyermekjóléti szolgálattal, sem a gyámhatósággal, a megyei gyámhivataltól kizárásukat kérte. A megyei gyámhivatal a kizárási kérelemnek helyt adott, a 61-358-2/2003. számú, augusztus 4-én kelt határozatával kiskorúak védelembe vételi eljárása érdemi lefolytatására Budakeszi Város jegyzőjét jelölte ki.

2003. október 28-án a gyermekjóléti szolgálat esetkonferenciát tartott, ahol a szakemberek tájékoztatták arról, hogy a védelembe vételi eljárást le kell folytatni. A panaszos úgy nyilatkozott, hogy sem a budaörsi, sem a budakeszi gyermekjóléti szolgálattal nem kíván együttműködni, de a Létminimum Alatt Élők Társasága (a továbbiakban: LAÉT) munkatársával hajlandó kapcsolatot tartani.

Budakeszi Város jegyzője a védelembe vételi eljárást 84-6/2004. számú, február 5-én kelt határozatával megszüntette.  A határozat indoklása szerint a pedagógusok és a legkisebb gyermek óvónője nem tapasztalt a gyermekeknél komoly testi és lelki sérülésre utaló jeleket, a környezettanulmányt készítők a lakást rendben találták, az anya együttműködőnek bizonyult.  A hatóság az eljárás megszüntetése előtt nem tett eleget a Gyer. 86. § (3) bekezdésében rögzített azon kötelezettségének, mely szerint a védelembe vételi eljárás során tartott tárgyaláson meg kell hallgatni azt a családgondozót, aki a gyermek gondozását a védelembe vételt megelőzően segítette, továbbá figyelmen kívül hagyta a pszichiáter panaszos betegségére utaló jelzését. A határozat rögzítette azt is, hogy a panaszos csak a LAÉT civil szervezettel hajlandó együttműködni. A LAÉT vezetője ígéretet tett arra, hogy azonnal jelzi a budakeszi gyermekjóléti szolgálatnak és a gyámhatóságnak, ha a gyermekek veszélyeztetettségét észleli.  

Az ügy jogszabályi háttere

A Magyar Köztársaság Alkotmánya

2. § A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról

17. § (1) Az e törvényben szabályozott gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot látnak el - a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése és megszüntetése érdekében - a törvényben meghatározott alaptevékenység keretében a) az egészségügyi szolgáltatást nyújtók, így különösen a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos, b) a személyes gondoskodást nyújtó szolgáltatók, így különösen a családsegítő szolgálat, a családsegítő központ…..,
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézmények és személyek kötelesek a) jelzéssel élni a gyermek veszélyeztetettsége esetén a gyermekjóléti szolgálatnál, b) hatósági eljárást kezdeményezni a gyermek bántalmazása, illetve súlyos elhanyagolása vagy egyéb más, súlyos veszélyeztető ok fennállása, továbbá a gyermek önmaga által előidézett súlyos veszélyeztető magatartása esetén.
Ilyen jelzéssel és kezdeményezéssel bármely állampolgár és a gyermekek érdekeit képviselő társadalmi szervezet is élhet.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott személyek, szolgáltatók, intézmények és hatóságok a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében kötelesek egymással együttműködni és egymást kölcsönösen tájékoztatni.
38. § (1) Az alapellátásnak hozzá kell járulnia a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének, jólétének, a családban történő nevelésének elősegítéséhez, a veszélyeztetettség megelőzéséhez és a kialakult veszélyeztetettség megszüntetéséhez, valamint a gyermek családjából történő kiemelésének a megelőzéséhez.
(2) Az alapellátás keretében nyújtott személyes gondoskodást - lehetőség szerint - a jogosult lakóhelyéhez, tartózkodási helyéhez legközelebb eső ellátást nyújtó személynél vagy intézményben kell biztosítani.
39. § (1) A gyermekjóléti szolgáltatás olyan, a gyermek érdekeit védő speciális személyes szociális szolgáltatás, amely a szociális munka módszereinek és eszközeinek felhasználásával szolgálja a gyermek testi és lelki egészségének, családban történő nevelkedésének elősegítését, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzését, a kialakult veszélyeztetettség megszüntetését, illetve a családjából kiemelt gyermek visszahelyezését.
(2) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek testi, lelki egészségének, családban történő nevelésének elősegítése érdekében a) a gyermeki jogokról és a gyermek fejlődését biztosító támogatásokról való tájékoztatás, a támogatásokhoz való hozzájutás segítése, b) a családtervezési, a pszichológiai, a nevelési, az egészségügyi, a mentálhigiénés és a káros szenvedélyek megelőzését célzó tanácsadás vagy az ezekhez való hozzájutás megszervezése, c) a szociális válsághelyzetben lévő várandós anya támogatása, segítése, tanácsokkal való ellátása, valamint a családok átmeneti otthonában igénybe vehető ellátáshoz való hozzájutás szervezése, d) a szabadidős programok szervezése, e) a hivatalos ügyek intézésének segítése.
(3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében a) a veszélyeztetettséget észlelő és jelző rendszer működtetése, a nem állami szervek, valamint magánszemélyek részvételének elősegítése a megelőző rendszerben, b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése, c) az a) pontban, valamint a 17. § (1) bekezdésében meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés megszervezése, tevékenységük összehangolása.
(4) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében a) gyermekkel és családjával végzett szociális munkával (a továbbiakban: családgondozás) a gyermek problémáinak rendezése, a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozása, b) a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, különösen a válás, a gyermekelhelyezés és a kapcsolattartás esetében, c) az egészségügyi és a szociális ellátás - különösen a családsegítő szolgáltatás -, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése, d) javaslat készítése a gyermek családjából történő kiemelésére, a leendő gondozási helyére vagy annak megváltoztatására.
40. § (2) A gyermekjóléti szolgálat - összehangolva a gyermekeket ellátó egészségügyi és nevelési-oktatási intézményekkel, illetve szolgálatokkal - szervezési, szolgáltatási és gondozási feladatokat végez. Tevékenysége körében a 39. §-ban foglaltakon túl a) folyamatosan figyelemmel kíséri a településen élő gyermekek szociális helyzetét, veszélyeztetettségét, b) meghallgatja a gyermek panaszát, és annak orvoslása érdekében megteszi a szükséges intézkedést, c) elkészíti a védelembe vett gyermek gondozási-nevelési tervét, e) segíti a nevelési-oktatási intézmény gyermekvédelmi feladatának ellátását, f) felkérésre környezettanulmányt készít,
68. § (1) Ha a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(3) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki, és szükség esetén a) kötelezi a szülőt, hogy folyamatosan vegye igénybe a gyermekek napközbeni ellátását, illetve a Kt. hatálya alá tartozó iskolaotthonos nevelést-oktatást, illetve kollégiumi ellátást, b) kötelezi a szülőt, hogy gyermekével keressen fel valamely családvédelemmel foglalkozó személyt vagy szervezetet, c) kötelezi a szülőt arra, hogy gyermeke vegye igénybe az egészségügyi szolgáltatásokat, d) kezdeményezi a háziorvosnál - súlyos veszélyeztetettség esetén bármely orvosnál - a betegsége, illetve szenvedélybetegsége következtében állandóan vagy időszakosan kóros elmeállapotú szülő, illetve a gyermekkel együtt élő más hozzátartozó orvosi vizsgálatát, e) intézkedik - az illetékes szervek bevonásával a gyermek egészségét veszélyeztető körülmények megszüntetéséről, f) magatartási szabályokat állapít meg a gyermek számára a kifogásolt magatartás megszüntetése érdekében, g) figyelmezteti a szülőt helytelen életvezetésének, magatartásának következményére, és felszólítja annak megváltoztatására.
(6) A védelembe vétel nem érinti a szülő felügyeleti jogát.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról 

84. § (1) A jegyző a Gyvt. 17. §-ának (2) bekezdésében foglalt szervek, személyek jelzése, kezdeményezése, javaslata alapján köteles a védelembe vétel iránti eljárást hivatalból lefolytatni.
(2) A gyermekjóléti szolgálat a javaslatára indult védelembe vétel iránti eljárás során a) nyilatkozik az alapellátás eredménytelenségének okáról, a gyermek és a szülő együttműködési készségéről, b) megküldi a gyermekjóléti alapellátás során felvett adatlapot, környezettanulmányt és gondozási tervet, c) véleményt nyilvánít a gyermek veszélyeztetettségének okáról, d) javaslatot tesz a kirendelhető családgondozó személyére,e) javaslatot tesz a Gyvt. 68. §-a (3) bekezdésének a)-g) pontjai alapján szükséges intézkedésekre.
(3) Ha a védelembe vétel iránti eljárás nem a gyermekjóléti szolgálat javaslatára indult, a jegyző megkeresi a gyermekjóléti szolgálatot a (2) bekezdés szerinti javaslat 15 napon belül történő megtételére.
(4) A tartózkodási hely szerint illetékes jegyző a védelembe vétel iránti eljárás során köteles beszerezni a lakóhely szerint illetékes jegyzőtől a gyermekre vonatkozó, korábban keletkezett iratokat.
85. § (1) A jegyző a védelembe vétel iránti kérelmet elutasítja, illetve a hivatalból indított eljárást megszünteti, ha a gyermek veszélyeztetettsége nem áll fenn.
(2) Ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll, de a gyermek és szülője nyilatkozatban vállalják a gyermekjóléti szolgálattal való együttműködést és ennek alapján valószínűsíthető a gondozás eredményessége, a jegyző az (1) bekezdésben foglalt döntésével egyidejűleg felhívja a gyermekjóléti szolgálatot az alapellátás keretében történő segítségnyújtásra.
(3) Ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll és az az alapellátás önkéntes igénybevételével sem szüntethető meg - de a gyermeket nem kell a családból kiemelni -, a jegyző a gyermeket védelembe veszi.
86. § (1) A jegyző a védelembe vétel iránti eljárás során tárgyalást tart.
(2) A tárgyalást úgy kell megtartani, hogy hozzásegítse a gyermeket és a szülőt a védelembe vétel okának, céljának és jogkövetkezményeinek megismeréséhez.
(3) A tárgyaláson meg kell hallgatni a Gyvt. 128. §-ában meghatározott személyeken túl azt a családgondozót is, aki a gyermek gondozását a védelembe vételt megelőzően segítette.
(4) Az eljárás során a gyermeket és a szülőt nyilatkoztatni kell arról, hogy vállalják-e a gyermekjóléti szolgálattal az alapellátás keretében való együttműködést. A nyilatkozattétel előtt a gyermeket és a szülőt figyelmeztetni kell az együttműködés hiányában alkalmazható jogkövetkezményekre.
87. § A védelembe vételről szóló határozat rendelkező része a 14. §-ban meghatározottakon kívül tartalmazza a) a családgondozó kirendelését, b) a kirendelt családgondozó felhívását a gondozási-nevelési tervnek a határozat jogerőre emelkedését követő 15 napon belül történő elkészítésére és a jegyzőnek történő megküldésére, c) a gyermek és a szülő kötelezését a családgondozóval való együttműködésre,
d) a gyermek és a szülő figyelmeztetését az együttműködés megtagadásának jogkövetkezményeire, e) a Gyvt. 68. §-a (3) bekezdésének a)-g) pontja alapján elrendelt intézkedéseket, f) a felülvizsgálat határidejét, g) az illetékes önkormányzat képviselő-testületének megkeresését a Gyvt. 28. §-ának (1) bekezdésében meghatározottak teljesítése érdekében.
88. § (1) Családgondozóként elsősorban a gyermekjóléti szolgálat azon családgondozóját kell kirendelni, aki a védelembe vételt megelőzően a gyermeket gondozta, a veszélyeztetettségét feltárta. A kirendelt családgondozó - az (5) bekezdésben foglaltak kivételével - a jegyzővel közvetlenül tart kapcsolatot.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről

16. § (1) A kialakult veszélyeztetettség megszüntetésére irányuló családgondozás körében a gyermekjóléti szolgálat családgondozója személyes segítő kapcsolat keretében  a) támogatja a gyermeket az őt veszélyeztető körülmények elhárításában, személyisége kedvező irányú fejlődésében, b) segíti a szülőket a gyermek gondozásában, ellátásának megszervezésében, a családban jelentkező működési zavarok megszüntetésében, illetve c) kezdeményezi és a gyermeknek nyújtott gyermekjóléti ellátásokkal összehangolja a szülők és más hozzátartozók részére a szociális alapellátás keretében nyújtott személyes gondoskodást.
(2) Az (1) bekezdés szerinti családgondozást tervezett módon, határidő megállapításával kell teljesíteni.
(3) A családgondozó a gondozás megkezdésekor rögzíti a gyermek és szülője (törvényes képviselője) személyi adatait, továbbá helyzetértékelést készít.
(4) Az (1) bekezdésben foglaltak biztosítására a családgondozó - a gyermek és a szülő (törvényes képviselő) közreműködésével -, a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapját kitöltve gondozási tervet készít. A gondozási tervet ismertetni kell a gyermekkel és a szülővel (törvényes képviselővel).
(5) A családgondozó - a gyermek és a szülő (törvényes képviselő) közreműködésével - szükség szerint, de legalább hat hónaponként értékeli a gondozás eredményességét, és a megállapításokat a helyzetértékelésben rögzíti.
18. § (4) A gyermekjóléti szolgálat az eset összes körülményeinek feltárása után mérlegeli, hogy a kialakult veszélyeztetettség megszüntethető-e az önként igénybe vehető alapellátásokkal, vagy a gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó, illetve egyéb hatósági intézkedés kezdeményezésére van-e szükség.
20. § (2) A gyermekjóléti szolgálat - lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően - javaslatot tesz a gyermek védelembe vételére, ha a szolgálat előzetesen megkísérelte a veszélyeztetett gyermeknek az alapellátás keretében történő segítését, de az a gyermek vagy a szülő (törvényes képviselő) megfelelő együttműködésének hiánya miatt nem vezetett eredményre.

A vizsgálat megállapításai

1) A rendelkezésemre álló dokumentumok alapján megállapítottam, hogy a gyermekjóléti szolgálat a panaszos gyermekeinek veszélyeztetettségéről való tudomásszerzést követően a család alapellátásban való gondozását haladéktalanul megkezdte. A családgondozó felvette a kapcsolatot a gyermekek iskolájával, pedagógiai véleményt kért róluk. Minkét lányról készült pedagógiai jellemzés utal a gyermekek visszahúzódó magatartására, az érintésre való megrettenésre, a kisebbik lány tekintetében a fejlődő nőiesség eltitkolására.  A családgondozó 2000. decemberi feljegyzése rögzítette a nagyapa részéről való szexuális zaklatás gyanúját. A gyermekjóléti szolgálat pszichiátere ugyan többször felajánlotta a családtagok terápiás kezelését, amivel megerősíthető, vagy kizárható lett volna a szexuális bántalmazás gyanúja, de a kezelést a panaszos visszautasította. A szexuális zaklatással kapcsolatban a gyermekjóléti szolgálat lehetőségeiről és kötelezettségéről való tájékoztatáson kívül sem akkor, sem később nem történt semmilyen intézkedés. 

Tekintettel arra, hogy a szexuális abuzussal érintett gyermekek az őket ért zaklatást szinte minden esetben titkolják, gyakran felnőtt korukig magukba zárják, az erre utaló legcsekélyebb gyanú esetén is kötelessége az arra hivatottaknak a szükséges intézkedéseket megtenni. A konkrét esetben mindenekelőtt a gyermekek pszichológiai vizsgálatát kellett volna kezdeményezni, ha ahhoz a gyermekek szülei nem járultak volna hozzá, akkor már ekkor kezdeményezni kellett volna a kiskorúak védelembe vételét.  A védelembe vételi határozat rendelkezhetett volna mind a szülő, mind a gyermekek pszichológiai, orvosi vizsgálatáról.

Megállapítottam, hogy a szóban forgó intézkedések elmulasztása az államot és a társadalmat terhelő, a gyermekeket megillető kiemelt védelemhez való jog sérelmének közvetlen veszélyét keletkeztette, ezért az Obtv. 21. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazáson alapján kezdeményezem:

A budaörsi Családsegítő Központ és Gyermekjóléti Szolgálat vezetőjénél, hogy kiskorúakat érintő szexuális zaklatásnak már a gyanúja esetén haladéktalanul tegye meg a gyermekek védelme érdekében a szükséges intézkedéseket.

2) A családgondozó – a 2001 novemberében készült feljegyzés szerint – kapcsolata a családdal megszakadt. A panaszos az írásban kötött együttműködési szerződést csak 2003 márciusában mondta fel, ezért a családgondozó – bár 2001 novembere után családlátogatási kísérletei rendre sikertelenek voltak – a gyermekeket oktató pedagógusokkal, a védőnővel tartotta a kapcsolatot. 

A gyermekjóléti szolgálat a családdal 2002 októberében került ismét közvetlen kapcsolatba. A családon belüli problémákat a szülők és az iskola is jelezte. A jelzést követően a gyermekjóléti szolgálat a szükséges intézkedéseket megtette, esetkonferenciát hívott össze. Hatósági intézkedést a gyermekjóléti szolgálat – a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvényben rögzítetteknek megfelelően – akkor kezdeményezett, amikor a pszichiáter jelzése alapján az anya állapota rosszabbodott, a két idősebb gyermek iskolai hiányzásai rendszeressé váltak, a család alapellátásban való gondozása már nem vezetett eredményre.

Megállapítottam, hogy Budaörs Város jegyzője nem okozott alkotmányos joggal összefüggő visszásságot azzal, hogy a jelzések alapján védelembe vette a panaszos gyermekeit. A védelembe vétel olyan hatósági intézkedés, amelynek célja nem a család „megbélyegzése” hanem éppen az, hogy – segítséggel – a gyermek továbbra is saját családjában nevelkedhessen. A másodfokú hatóság megállapította, hogy az első fokon eljáró gyámhatóság eljárási hiányosságaival a gyermeki jogok sérelmét okozta, azt a határozat megsemmisítésével és az új eljárásra utasítással korrigálta, ezért ajánlást nem teszek.

3) Megállapítottam végül, hogy Budakeszi Város jegyzője – kijelölt hatóságként – a védelembe vételi eljárás lefolytatása után arra a következtetésre jutott, hogy a panaszos gyermekei nem veszélyeztettettek. Eljárása során azonban nem hallgatta meg a családot már évek óta gondozó budaörsi gyermekjóléti szolgálat családgondozóját, nem vette figyelembe a pszichiáter anya betegségére utaló jelzését sem. A pszichiáter véleménye szerint az anya kezeletlen pszichés problémáival gyermekei egészséges fejlődését veszélyezteti, annak figyelmen kívül hagyása a gyermekek kiemelt védelemhez fűződő joga sérelmének közvetlen veszélyét keletkeztette. Budakeszi Város jegyzőjének Budaörs Város jegyzőjétől megkapott iratanyagból tudomást kellett volna szereznie a panaszos 2003. áprilisi – a nagyszülő unokái szexuális zaklatására utaló – jelzéséről, annak valóságát ellenőriznie kellett volna. A jelzés figyelmen kívül hagyása ugyancsak a gyermekek kiemelt védelemhez fűződő joga sérelmének közvetlen veszélyét okozta. Az alkotmányos jogokkal összefüggő sérelmek közvetlen veszélyének elhárítása érdekében Budakeszi Város jegyzőjénél kezdeményezem:

Vizsgálja felül – különös tekintettel a szexuális zaklatásra utaló jelzésre – a panaszos gyermekei védelembe vételének újbóli szükségességét.

Budapest, 2004. április 7.

										Takács Albert