Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1230/2004. számú ügyben

Előadó: dr. Harsányi Ágnes
A vizsgálat megindulása
A sajtóban megjelent híradások alapján értesültem arról, hogy az autókereskedők sérelmezték a regisztrációs adóról szóló 2003. évi CX. törvény bevezetését, valamint az ennek következtében őket érintő többletterheket. Kifogásolták, hogy a törvény a tervezett 2004. május 1-jei időpontnál korábban, 2004. február 1-jén lépett hatályba és a regisztrációs adó visszamenőleges hatállyal alkalmazandó azokra a gépkocsikra is, amelyeket 2004. január 1. előtt importáltak, amelyekre a fogyasztási adót megfizették, azonban még nem helyezték forgalomba a törvény hatályba lépése előtt. Sérelmezték, hogy az 1991. évi LXXVIII. törvény alapján fizetett fogyasztási adó mértékét a regisztrációs adó összege jóval meghaladja. Az autókereskedők azt is kifogásolták, hogy a törvény a hatályba lépés szempontjából különbséget tesz az új és a használt autók között, az átmeneti rendelkezésekben szabályozott kedvezmények körében pedig áfa-alanyok és nem áfa-alanyok között.
Az információk alapján a jogállamiság részét képező jogbiztonsághoz és a hátrányos megkülönböztetés tilalmához való jog sérelmének gyanúja miatt 2004. január 16-án hivatalból vizsgálatot indítottam. Ezt követően hasonló tartalmú panasz is érkezett Hivatalomhoz (OBH 1387/2005.)

A megállapított tényállás
Magyarországnak az Európai Unióhoz való csatlakozásával – a belső határok lebontására vonatkozó kötelezettséggel összefüggésben – megszűnt a határforgalmi ellenőrzés, ezért a vámeljárás keretében az importhoz kapcsolódó fogyasztási adót már nem lehet beszedni. A tagállamok gyakorlatára figyelemmel a fogyasztási adó helyét a regisztrációs adó vette át, amelyet az első magyarországi nyilvántartásba vételkor kell megfizetni.
A regisztrációs adó bevezetése nem harmonizációs kötelezettség, ezt érintő közösségi szabályozás nincs. Az Európai Bizottság – a gépjárműpiac igazi belső piaccá alakítása érdekében – 2002 szeptemberében megjelentetett közleményében kifejezte jogharmonizációs szándékát, mivel a regisztrációs adó tagállamonként alkalmazott eltérő jellege – a Bizottság véleménye szerint – akadályozza a munkaerő szabad áramlását. A Bizottság kezdeményezte, hogy a tagállamok csökkentsék a regisztrációs adó mértékét, majd végül töröljék el, azonban – a költségvetési bevételek nagysága miatt – a javaslatot a tagállamok nem támogatták. Konszenzus csak a tekintetben jött létre, hogy a regisztrációs adó környezetvédelmi szempontokat érvényesítsen.
A 2005 júliusában ismertetett irányelvtervezet szerint az Alapító Szerződés elveivel egyezően a regisztrációs adót 5-10 éves átmeneti időszak után meg kell szüntetni, amelyet a szén-dioxid-kibocsátás alapján differenciáltan a súlyadóba építenének és visszaigényelhető lenne más tagállamba költözéskor.
A pénzügyminiszter a szabályozás bevezetésekor megkeresésemre adott válaszában kifejtette, hogy a regisztrációs adó bevezetése egyes személyautóknál adóteher-növekedést, másoknál adóteher-csökkenést eredményezett, ezért – álláspontja szerint – nem állítható, hogy a regisztrációs adó megfizetése minden esetben lényegesen nagyobb mértékű adófizetési kötelezettséget jelentene. A pénzügyminiszter a törvény átmeneti rendelkezéseiben az áfa alanyok és nem áfa-alanyok közötti különbségtételt a kettős adóztatás elkerülésével indokolta, mivel az áfa alanyoknak lehetőségük volt arra, hogy az áfa bevallásukban a befizetett fogyasztási adót csökkentő tételként elszámolják, a nem áfa alanyoknak ilyen lehetőségük nincs, ezért mentesültek a regisztrációs adó megfizetése alól. A pénzügyminiszter válaszában kitért arra is, hogy a regisztrációs adóról szóló törvény a tervezettnél korábbi hatályba lépésével nem nehezült meg számottevően a gépkocsik értékesítése, mivel a hatóságok mindent megtettek annak érdekében, hogy a gépjárművek az előrehozott időpontig forgalomba helyezhetőek legyenek.
A regisztrációs adóról szóló törvény idő közben – a Pénzügyminisztérium és az autókereskedők szervezeteinek egyeztetését követően – számos ponton módosult. Az ez alapján történt megkeresésemre adott válaszában a pénzügyminiszter arról tájékoztatott, hogy a törvény nem tartalmaz a használt személygépkocsi-kereskedőkre vonatkozó külön rendelkezéseket, a szabályozás valamennyi regisztrációs adóalany adókötelezettségét határozza meg. A módosítás az adófizetési kötelezettséget – a közösségi áfa-szabályozás alapján – az áfa-alanyokhoz telepítette, bővítette a környezetvédelmi szempontok szerint meghatározott adókategóriákat, a versenyhátrány kiküszöbölése érdekében az áfa-kötelezettséggel nem járó magánimportnál a regisztrációs adó mértéke 25%-kal magasabb. A törvény átmeneti rendelkezéseinek módosításával mentesülnek a regisztrációs adó megfizetése alól azok a használt személygépkocsi-kereskedők, akik olyan 5-nél rosszabb környezetvédelmi osztályba sorolt személygépkocsit helyeztetnek forgalomba, amelyről a vámhatóság külön igazolta, hogy azt 2004. január 1. előtt importálták és a fogyasztási adót a fogyasztási adó alanya megfizette. Amennyiben a regisztrációs adóról szóló törvény hatályba lépése előtt a fogyasztási adót már az adóalany megfizette, a fogyasztási adó visszajár.

A vizsgált alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
2/A. § (1) A Magyar Köztársaság az Európai Unióban tagállamként való részvétele érdekében nemzetközi szerződés alapján - az Európai Uniót, illetőleg az Európai Közösségeket (a továbbiakban: Európai Unió) alapító szerződésekből fakadó jogok gyakorlásához és kötelezettségek teljesítéséhez szükséges mértékig - egyes, Alkotmányból eredő hatásköreit a többi tagállammal közösen gyakorolhatja; e hatáskörgyakorlás megvalósulhat önállóan, az Európai Unió intézményei útján is.
70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül. (2) Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti. (3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.

Az Európai Közösség Alapító Szerződése
39. cikk (1) A Közösségen belül biztosított a munkavállalók szabad mozgása. (2) Ez magában foglalja a tagállamok munkavállalói között az állampolgárságon alapuló mindenfajta megkülönböztetés eltörlését a foglalkoztatás, a bérezés és más munkafeltételek tekintetében. (3) A szabad mozgás magában foglalja azt a jogot, hogy a munkavállaló a közrend, a közbiztonság és a közegészség által indokolt korlátozások fenntartásával: 
a./ a tényleges állásajánlatokra jelentkezzen, 
b./ ebből a célból a tagállamok területén szabadon mozogjon (…)
94. cikk A Tanács – a Bizottság javaslatára, az Európai Parlamenttel és a Gazdasági és Szociális Bizottsággal való konzultáció után – egyhangúsággal irányelveket bocsát ki a tagállamok azon törvényeinek, rendeleteinek és közigazgatási előírásainak közelítésére, amelyek közvetlen hatással vannak a közös piac létrehozására vagy működésére.

Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 
37. § Az alkotmányellenesség utólagos megállapítását kezdeményező indítványban javasolni kell a jogszabály vagy az állami irányítás egyéb jogi eszközének teljes vagy részbeni megsemmisítését.
40. § Ha az Alkotmánybíróság a jogszabály, illetőleg az állami irányítás egyéb jogi eszközének alkotmányellenességét állapítja meg, a jogszabályt vagy az állami irányítás egyéb jogi eszközét teljesen vagy részben megsemmisíti.

A vizsgálat megállapításai
Az Alkotmánybíróság 61/1992.(XI.20.) AB határozatában rögzítette, hogy az Alkotmány 70/I.§-ban foglalt közteherviselési kötelezettség alóli mentesülésre vagy bizonyos mértékű kedvezményre senkinek sincs az Alkotmányon alapuló alanyi joga.
Az Alkotmánybíróság – 857/B/1994. AB határozata alapján – az Alkotmány 70/A.§-ban foglalt, a hátrányos megkülönböztetés tilalma rendelkezését 1992-ben már az egész jogrendszerre kiterjesztve értelmezte. Eszerint „a nem alapjogokat érintő, bármely más szempont szerinti megkülönböztetés is alkotmányellenes, ha az az emberi méltósághoz való jogot sérti. Ha a megkülönböztetés önkényes és indokolatlan, vagyis nincs ésszerű oka, akkor sérti az emberi méltósághoz való jogot, mert az ilyen esetekben bizonyosan nem kezelték az érintetteket egyenlő méltóságú személyként, s nem értékelték mindegyikük szempontjait hasonló figyelemmel és méltányossággal.” 
Az Alkotmánybíróság alkotmányossági mércéjének tükrében a regisztrációs adóról szóló 2003. évi CX. törvény szabályozása – a gyakorlati tapasztalatok alapján véghezvitt differenciáltabb előírásokat megfogalmazó módosításokkal együtt – alkotmányossági aggályokat vethet fel.  
Az Alkotmányban megfogalmazott felhatalmazás alapján a közösségi jog a belső jog részévé vált, így a regisztrációs adót érintő szabályozás vizsgálatára, annak előkészítésével, közösségi szinten a Bizottságnak; tagállami szinten, utólagos normakontroll keretében pedig az Alkotmánybíróságnak van hatásköre.
A Bizottság által kezdeményezett és általam is támogatott irányelvtervezetben a regisztrációs adó alkalmazásával felmerült probléma megoldására tett megnyugtató közösségi intézkedésekre, valamint a regisztrációs adóról szóló 2003. évi CX. törvény idő közben történt átfogó módosítására tekintettel a vizsgálatomat lezárom.

Budapest, 2005. október 4.
Lenkovics Barnabás sk.