Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1063/2004. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Juhász Zoltán
Az eljárás megindulása

A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult, s Törökszentmiklós Város Polgármesteri Hivatalának (továbbiakban: Hivatal) eljárását, döntését sérelmezte. A panaszos úgy vélte, hogy vele szemben a Hivatal méltánytalan, jogellenes módon járt el az első fokú építésügyi hatósági eljárás során, s megtorló jellegű intézkedéseket hozott. A vizsgálat az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás

Az üggyel kapcsolatban megkerestem Törökszentmiklós Város Jegyzőjét (továbbiakban: Jegyző), aki a rendelkezésemre bocsátotta a releváns iratanyagot, valamint levelében részletesen válaszolt az általam feltett kérdésekre. Az így beszerzett iratok, nyilatkozatok, valamint a panaszos nyilatkozatai és az általa becsatolt iratanyag alapján a következők állapíthatóak meg. 
A panaszos állítása szerint ingatlana eladása érdekében 2003. április hónaptól kezdve folyamatosan kapott a Hivataltól megkereséseket, de olyan alacsony vételár felkínálásával, amely miatt az eladástól eddig elzárkózott. Kívülálló részére az ingatlant reális piaci áron nem tudja értékesíteni, mivel a potenciális vevők tudnak Törökszentmiklós Város Önkormányzatának (továbbiakban: Önkormányzat) kisajátítási terveiről. Panaszos – állítása szerint – tudomással bír arról, hogy a környező ingatlanok tulajdonosai számára (ismeretség, rokoni kapcsolatok miatt) a neki felkínáltnál jóval nagyobb vételárat fizetett az Önkormányzat.
A panaszos úgy véli, hogy „elzárkózása” miatt vele szemben az Önkormányzat méltánytalan, megtorló jellegű intézkedéseket hozott. Így olyan munkálatok elvégzésére kötelezték, amelyeket korábban sohasem kértek. A panaszos véleménye szerint az önkormányzati intézkedések azért születtek – gyakran közvetlenül az ügyben szereplő ingatlan adásvételét érintő levélváltást követően – mert nem volt hajlandó áron alul eladni ingatlanát.
Ugyancsak megjegyezte a panaszos, hogy más, hasonló állapotban lévő ingatlanok esetében az Önkormányzat nem tesz hasonló intézkedéseket.
A panaszos Törökszentmiklós, Batthyány u. 143. sz. alatt egy közös tulajdonban álló és 9 éve nem lakott ingatlan társtulajdonosa. Az Önkormányzat Beruházási és Vagyongazdálkodási Csoportja tárgyalásokat kezdet a panaszossal az említett ingatlan megvásárlásának érdekében, azonban az ügylet megállapodás hiányában nem jött létre sem vele, sem két másik ingatlan tulajdonosaival, akikkel szintén tárgyalások folytak ingatlanaik megvásárlása céljából.
A Jegyző állítása, illetve az iratanyag alapján a Batthyány utcában található három ingatlan (139., 141. és 143. sz.) esetleges megvásárlása érdekében az egyik tulajdonos felajánlását követően indult tájékozódás, azonban a panaszos és tulajdonostársa irreális árkívánalmat fogalmazott meg, ezt az Önkormányzat nem tudta elfogadni, így a tárgyalások megszakadtak, de ez az Önkormányzat erre a területre vonatkozó célkitűzéseit nem befolyásolta. A Jegyző levele szerint: „A panaszos tulajdonában lévő ingatlant is magában foglaló területegységben valóban megkezdődött egy 16 lakást magába foglaló sorház építése, de ehhez – ahogyan ezt a munkakezdés ténye is igazolja – nem volt szükség a panaszos tulajdonában lévő földrészletre. Ezen területi egységre vonatkozóan kisajátítási terv nem készült. Részletes rendezési terv készítését ugyan előírta a tömb egy részére az azóta már nem hatályos általános településrendezési terv, de ez sem készült el. Az új rendezési terv elfogadása ezév harmadik negyedévében várható.” A Jegyző szerint az Önkormányzat Beruházási és Vagyongazdálkodási Csoportjának az adásvételi szándékról folyó tárgyalásokkal kapcsolatos intézkedései, valamint az I. fokú építésügyi hatóság cselekményei időben ugyan egymást követték, azonban ok-okozati kapcsolat nem állt fenn közöttük. A panaszos által sérelmezett növényvédelmi kötelezés (amelyet a szomszédos ingatlanok tulajdonosai is megkaptak), illetve az ingatlan karbantartására vonatkozó felhívás a városkép rendezetté tétele érdekében volt szükséges.
A panaszos is társtulajdonosa a Törökszentmiklós, Batthyány u. 143. sz. (HRSZ: 3994) alatti közös tulajdonban álló ingatlannak. Az e cím alatt található lakóépület, melléképület és utcai kerítés műszaki állapotára a járőrszolgálatot teljesítő közterület-felügyelők hívták fel a figyelmet, amelynek nyomán a Hivatal Építési Irodájának (továbbiakban: Iroda) munkatársai, a Jegyző I. fokú építésügyi hatósági hatásköre alapján, helyszíni szemlét tartottak. A helyszíni szemle 2003. április 14. napján zajlott le, ennek megállapításait az 502/2003. F-9. számú jegyzőkönyvben rögzítették. Ezt követően az Iroda 2003. április 23. napján kelt levelében felszólította a panaszost, mint társtulajdonost, hogy a fenti címen, illetve földrészleten található lakóépület, melléképület és utcai kerítés élet- és balesetveszélyes állapotát (mely a helyszíni szemlén megállapítást nyert) 2003. május 31. napjáig hárítsa el. A felszólítás tájékoztatást tartalmazott az építésügyi hatóság további eljárási lehetőségeiről, annak jogalapjáról, valamint felhívta a figyelmet, hogy az épületek esetleges bontása csak bontási engedély alapján végezhető, amely iránti kérelmet az Irodához kell benyújtani. Ezt követően panaszos levéllel fordult az Irodához (2003. május 31-i keltezéssel), s a felszólításban foglaltakat kifogásolta, kifejtve azon álláspontját, hogy az Önkormányzat vételi szándéka és a felszólítás egymással összefügg, a nyomásgyakorlás eszköze. Az Iroda 2003. június 20. napján kelt válaszában – a felszólító levélben a helyszíni jegyzőkönyv dátumát érintő elírást megmagyarázva – új határidőt adott a felszólításban foglaltak teljesítésére, amely 2003. július 31. napja volt. Ezen kívül a panaszos beadványába foglalt egyéb felvetésekre is reagált. Mivel panaszos és tulajdonostársa nem tettek eleget a felszólításban foglaltaknak, a Jegyző I. fokú építésügyi hatósági hatáskörét gyakorolva a 650-3/2003-F-9 számú 2003. szeptember 17. napján kelt határozatában kötelezte a panaszost és tulajdonostársát a földrészleten álló melléképület élet- és balesetveszélyes állapotának haladéktalan elhárítására, valamint a földrészlet homlokvonalán lévő kerítés balesetveszélyes állapotának megszüntetésére és a lakóépület rendeltetésszerű használatát biztosító műszaki állapotának helyreállítására. Egyidejűleg kötelezte nevezett tulajdonosokat arra, hogy 2003. október 15. napjáig a melléképületet bontsák el, a kerítés építésére vonatkozó engedély iránti kérelmüket, illetve a lakóépület statikai felülvizsgálatáról szóló szakvéleményt nyújtsák be az Irodához.
E határozat ellen panaszos fellebbezéssel élt, a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Közigazgatási Hivatal, mint másodfokú építésügyi hatósághoz, amely a fellebbezést elbírálta, s az I. fokú építésügyi hatóság határozatát helybenhagyta 03-5110/3/2003. számú, 2003. december 10. napján kelt II. fokú határozatában.

Az érintett alkotmányos jog:
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az ügy jogszabályi háttere (mellékletként csatolva)
A vizsgálat megállapításai

I.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn; feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Obtv. 29. §-a határozza meg a törvény szempontjából hatóságnak minősülő szerveket, amely felsorolást a jogszabályi melléklet tartalmazza.

II.
A helyi önkormányzat jogi személyiséggel rendelkezik – a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (továbbiakban: Ötv.) 9. § (1) bekezdése alapján – így polgári jogi jogviszonyok alanya lehet, polgári jogi alanyi jogai, illetve kötelezettségei lehetnek, ahogy ezt a polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (továbbiakban: Ptk.) 28. §-ának (4) bekezdése meghatározza. Ez alapján adásvételi szerződés alanya is lehet, így ingatlanok tulajdonjogát (Ötv. 77. §) is megszerezheti adásvétel útján. Azonban élesen meg kell különböztetni a polgári jogi jogalanyiságot a közhatalmi funkciók gyakorlásától (Ötv. 7. §). Amikor polgári jogi jogviszony alanyaként szerepel az önkormányzat, akkor a polgári jog által meghatározott ugyanolyan jogai és kötelezettségei lehetnek, mint bármely más személynek (kivéve természetesen az olyan jogokat és kötelezettségeket, amelyek jellegüknél fogva csak az emberhez kötődhetnek). Mondhatjuk tehát, hogy ebben a tekintetben az önkormányzat ugyanolyan mellérendelt szereplője a jogviszonynak, mint minden más jogalany.
Ezzel szemben a közhatalmi jellegű eljárás során a közigazgatási szerv, vagy az erre jogszabály által feljogosított szerv (ebben az esetben az önkormányzat jegyzője, mivel az I. fokú építésügyi hatósági hatáskört – államigazgatási hatáskört – az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (továbbiakban: Étv.) 52. §-a a települési önkormányzat jegyzőjéhez telepíti főszabályként) és az ügyfél között alá- és fölérendeltségi viszony áll fenn. A közigazgatási eljárás során közhatalmi jellegű határozatot hoz az adott közigazgatási szerv. Ezt olyan módon kell érteni, hogy a közigazgatási szerv egyoldalúan hozza meg határozatát, az ügyfél akarata, szándéka nem gátolhatja meg az aktus létrehozását. A közigazgatási szerv az ügyfél tekintetében jogot, illetőleg kötelezettséget állapít meg, tartalmilag a jog és a kötelezettség megállapítása a közösség javára történő magatartás tanúsítására, illetőleg a közösség érdekében történő intézkedésre (korlátozásra) irányul. A szerv döntésének közhatalmi úton – általában a maga aktusával –, adott esetben állami kényszer alkalmazásával szerez érvényt.
Ez a különbségtétel a jogrendszer két nagy jogterületre való felosztására vezethető vissza, amely a közjog és a magánjog. E két jogterület elhatárolását különböző (tartalmi, alaki és egyikbe sem sorolható egyéb) szempontok alapján lehet elvégezni. Összefoglalva azt mondhatjuk, hogy a magánjog az autonóm cselekvés, a civiltársadalmi önmozgás, önszerveződés jogterülete, a közjog pedig a hagyományos alanyi megközelítésben az állami-önkormányzati, közhatalmi, összességében társadalomszervező funkciók ellátására hivatott. (Bíró György – Lenkovics Barnabás: Magyar Polgári Jog – Általános Tanok; Miskolc, 1997. 20-22. o.)
A közigazgatási eljárás szigorúan joghoz kötött. Az eljárás lefolytatását a jogszabályok határozzák meg, így az ügyfél jogait is, amelyeknek garanciális jelentőségük van, hiszen nem érvényesül a közhatalmi-hatósági jellegű közigazgatási eljárásban a mellérendeltség elve. E garanciális szabályok az eljárás minden szakaszában jelen vannak, kiemelendő a jogorvoslati rendszer szerepe, mely a közigazgatási határozatok kontrollját jelenti. Alkotmányossági szempontból egy konkrét ügy kapcsán a jognak, a jogszabályoknak, illetve az Alkotmánynak és az alkotmányos elveknek megfelelő eljárás a kívánalom. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa a konkrét ügyeket az Alkotmányban, illetve az alkotmányos elvekben megfogalmazott előírások, követelmények megtartása, érvényesülése, az eljárás ezeknek megfelelő lefolytatása szempontjából vizsgálja.

III.
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (továbbiakban: Áe.) 3. §-a alapján e törvény rendelkezései alkalmazandóak ebben az ügyben is, az építésügyre vonatkozó további jogszabályokkal együtt, mint az Étv., vagy a 40/1997. (XII. 21.) KTM rendelet az építésügyi hatósági kötelezési eljárásról.
Az Áe. 43. §-a határozza meg azt, hogy a közigazgatási határozatnak mit kell tartalmaznia, azaz milyen alaki és tartalmi követelményeknek kell megfelelnie. Az Áe. 43. § (1) bekezdésének c) pontja szerint az indokolásban tartalmaznia kell a határozatnak a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat; az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait; az eljárt szakhatóságok megnevezését és azokat a jogszabályokat, amelyek alapján a közigazgatási szerv a határozatot hozta. A jogszabályokat a pontos címükkel és számozásukkal együtt kell megjelölni. Azonban a jogszabályok puszta felsorolása nem elegendő, szükséges a döntés jogalapját képező jogszabályi rendelkezéseknek legalább a szakasz (paragrafus) száma szerint történő megjelölése. Egyes nézetek szerint az indokoló résznek nem csupán a határozat alapjául szolgáló jogszabály megjelölésére, a paragrafus és a bekezdés számra történő utalást kell tartalmaznia, hanem az érthetőség érdekében a jogszabály tárgyának és a hivatkozási alapot képező szabálynak a tömör felidézését is (Cseh Lajosné dr. – dr. Szabó Lajos: KOMMENTÁR az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvényhez; Complex CD Jogtár).
Azonban általában szükséges a határozat jogalapját képező jogszabályi rendelkezések szakasz (paragrafus) száma szerinti megjelölése. Ezt szükségessé teszi az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog követelménye. A közigazgatási szerv így nyomatékot tud adni döntésének azáltal, hogy meggyőző erővel (különösen elutasító, vagy kötelezettséget előíró határozatnál) fokozza az ügyféli önkéntes jogkövetést. Fontosabb azonban, hogy az indokolás így biztosíthatja a határozat érvényessége felöli meggyőzést. E követelmény teljesülése esetén pontosan meghatározhatók a döntés jogalapját képező rendelkezések, látható, hogy a jogszabályok keretei között, azok alapján eljáró közigazgatási szerv közhatalmi-hatósági jellegű eljárása során milyen jogszabályi rendelkezés (rendelkezések) alapján hozta meg a döntését.
Megállapítható, hogy az I. fokú építésügyi hatóság nem mindenben az itt leírtak alapján járt el, az I. fokú építésügyi hatósági határozat indokolás részében nem minden esetben jelölte meg pontosan a döntés jogalapját, hanem csak az Étv-re hivatkozott a szakasz(ok) számának megjelölése nélkül. Ugyancsak megjelölte az építésügyi hatósági kötelezés részletes szabályait tartalmazó 40/1997. (XII. 21.) KTM rendeletet.

IV.
A III. részben ismertetett kisebb hiányosságot nem számítva az építésügyi hatósági eljárás a hatályos jogszabályoknak megfelelően zajlott le. A rendelkezésemre álló adatok alapján megállapítható, hogy az eljárás során hozott határozatok jogi szempontból megalapozottak. A III. részben leírt hiányosság olyan kisebb jogtechnikai jellegű mulasztás, amely az eljárás lényegét nem érinti, annak megalapozottságát nem vonja kétségbe (nem lényeges eljárási jogszabálysértés). A feltárt tényállás, a rendelkezésemre álló adatok alapján megállapítható, hogy az I. és II. fokú építésügyi hatóság a hatályos jogszabályoknak megfelelően járt el. A II. fokú építésügyi hatóság határozatában pontosan megjelölte – szakasz, bekezdés száma szerint – a döntés anyagi jogi alapját is.
A rendelkezésre álló adatok alapján nem állapítható meg az, hogy az építésügyi hatósági eljárás bármilyen összefüggésben állt volna az Önkormányzat polgári jogi ügylet létrehozására irányuló eljárásával. Az  I. részben ismertetett hatásköri szabályozás szerint az ügynek ezt a részét nem is vizsgálhatja az országgyűlési biztos. Kétségtelen tény, hogy az építésügyi hatóság a jogszabályok által előírt feladatai alapján, hatáskörét megfelelően gyakorolta. Az Étv. 47. § ebben a tekintetben egyértelműen rendelkezik. Az ingatlan tulajdonosának egyébként is kötelessége az ingatlan karbantartása, nem engedheti meg, hogy mások jogait vagy jogos érdekeit sérelem érje, vagy ennek veszélye álljon fenn. Mindez az Önkormányzat és a tulajdonos(ok) közötti polgári jogi jogügylet létrehozására irányuló eljárástól független. A tulajdonosi kötelezettségek ettől függetlenül fennállnak, ahogy az építésügyi követelményeket is be kell tartani.
A Jegyző tájékoztatása szerint az I. fokú építésügyi hatóság illetékességi területén, amely 7 településre terjed ki, lehetőségeihez képest felderít minden hatáskörébe tartozó jogsértést. A hatóság minden tudomására jutott esetben a szabályozott jogi keretek között jár el. A ténylegesen eljáró ügyintézők minden esetben azonos – megkülönböztetés és elfogultság nélküli – módon igyekeznek eljárni, nem sértve az állampolgárok jogos érdekeit. A rendelkezésre álló adatok szerint nem állapítható meg, hogy megkülönböztetés, illetve elfogultság szerepet játszott volna az I. fokú építésügyi hatósági eljárásban.

Felhívom a figyelmét Törökszentmiklós Város Jegyzőjének, hogy a jövőben fokozottan figyeljen, és munkatársait is figyelmeztesse a közigazgatási határozatokkal szemben a III. részben ismertetettek szerinti tartalmi és alaki követelmények maradéktalan betartására. Ezek érvényesülése is biztosítja az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó garanciális jellegű elvek és jogok (jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog) gyakorlati megvalósulását. Az ügyben a vizsgálatot lezárom, ajánlást nem teszek.

Budapest, 2004. április 8.

Lenkovics Barnabás

Melléklet:
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról ( Obtv) 
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

29. § (1) E törvény alkalmazásában - a (2) bekezdésben foglaltak kivételével - hatóság:
a) a közigazgatási feladatot ellátó szerv;
b) a közigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv e jogkörében;
c) a fegyveres erők;
d) a rendvédelmi szerv;
e) a nemzetbiztonsági szolgálat;
f) a nyomozó hatóság, ideértve az ügyészségi nyomozást végző ügyészségi szervet is;
g) a helyi önkormányzat és a kisebbségi önkormányzat;
h) a kötelező tagság alapján működő köztestület;
i) a közjegyző;
j) a megyei bírósági végrehajtó és az önálló bírósági végrehajtó.
(2) E törvény alkalmazásában nem minősül hatóságnak:
a) az Országgyűlés;
b) a köztársasági elnök;
c) az Alkotmánybíróság;
d) az Állami Számvevőszék;
e) a bíróság;
f) az ügyészség, kivéve az ügyészségi nyomozást végző ügyészségi szervet.
(3) Ez a törvény a kihirdetése napján lép hatályba.
(5) A 3. § (3) bekezdésében foglaltakat a miniszterhelyettesre és a tanácstagra is alkalmazni kell.
(6) A külön biztosra törvény e törvénytől eltérő szabályokat állapíthat meg.

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról
7. § (1) Törvény vagy törvény felhatalmazása alapján kormányrendelet kivételesen a polgármestert, a főpolgármestert, a megyei közgyűlés elnökét államigazgatási hatósági hatáskörrel ruházhatja fel. Törvény vagy kormányrendelet államigazgatási feladatot, hatósági hatáskört állapíthat meg a jegyzőnek, a főjegyzőnek és kivételesen a képviselő-testület hivatala ügyintézőjének is.
(2) Törvényben vagy törvény felhatalmazása alapján kormányrendeletben előírt esetekben honvédelmi, polgári védelmi, katasztrófa-elhárítási ügyekben a polgármester, a főpolgármester, a megyei közgyűlés elnöke részt vesz az országos államigazgatási feladatok helyi irányításában és végrehajtásában.
(3) Ha a polgármester, a főpolgármester, a megyei közgyűlés elnöke az (1) és (2) bekezdésben biztosított saját államigazgatási feladatkörében, illetve az államigazgatási hatósági hatáskörben jár el, a képviselő-testület nem utasíthatja, döntését nem bírálhatja felül.

9. § (1) Az önkormányzat jogi személy. Az önkormányzati feladat- és hatáskörök a képviselő-testületet illetik meg. A képviselő-testületet a polgármester képviseli.
(2) Az önkormányzati feladatokat a képviselő-testület és szervei: a polgármester, a képviselő-testület bizottságai, a részönkormányzat testülete, a képviselő-testület hivatala látják el.
(3) A képviselő-testület egyes hatásköreit a polgármesterre, a bizottságaira, a részönkormányzat testületére, a helyi kisebbségi önkormányzat testületére, törvényben meghatározottak szerint társulására ruházhatja. E hatáskör gyakorlásához utasítást adhat, e hatáskört visszavonhatja. Az átruházott hatáskör tovább nem ruházható.
(4) A képviselő-testület a feladatkörébe tartozó közszolgáltatások céljából önkormányzati intézményt, vállalatot, más szervezetet (a továbbiakban együtt: intézmény) alapíthat, kinevezi a vezetőiket. 1993. december 31. napját követően vállalat már nem létesíthető, gazdasági vállalkozás céljára a képviselő-testület gazdasági társaságot alapíthat, vagy szövetkezet alapítását kezdeményezheti.

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
28. § (1) Az állam - mint a vagyoni jogviszonyok alanya - jogi személy. Az államot a polgári jogviszonyokban - ha jogszabály ettől eltérően nem rendelkezik - a pénzügyminiszter képviseli; ezt a jogkörét más állami szerv útján is gyakorolhatja, vagy más állami szervre ruházhatja át.
(2) A kártérítési, megtérítési és kártalanítási kötelezettség, valamint a jóhiszemű személyek irányában vállalt szerződéses kötelezettség az államot költségvetési fedezet hiányában vagy az e célra biztosított költségvetési fedezetet meghaladó mértékben is terheli.
(3) Erre irányadó jogszabályok szerint jogi személyek az állami, önkormányzati, gazdasági, társadalmi és más egyéb szervezetek.
(4) A jogi személy jogképes. Ha jogszabály eltérően nem rendelkezik, jogképessége kiterjed mindazokra a jogokra és kötelezettségekre, amelyek jellegüknél fogva nem csupán az emberhez fűződhetnek.
29. § (1) A jogi személy létrejöttének és megszüntetésének feltételeit a jogszabály a jogi személy egyes fajtáihoz képest állapítja meg. Jogi személyt jogszabály is létesíthet.
(2) A jogi személy létesítéséről szóló jogszabályban, határozatban vagy okiratban meg kell állapítani a jogi személy nevét, tevékenységét, székhelyét és - ha erről külön jogszabály nem rendelkezik - képviselőjét.
(3) A jogi személy nevében aláírásra a jogi személy képviselője jogosult. Ha nem ő az aláíró, és jogszabály a nyilatkozat érvényességéhez írásbeli alakot kíván, két képviseleti joggal felruházott személy aláírása szükséges. A bankszámla felett való rendelkezéshez minden esetben két képviseleti joggal felruházott személy aláírása szükséges. Jogszabály ezektől a rendelkezésektől eltérhet.
(4) Ha jogszabály a jogi személy létrejöttét nyilvántartásba vételhez köti, a bejegyzett körülmények megváltoztatása harmadik személyek irányában csak akkor hatályos, ha a változást a nyilvántartásba bevezették.
30. § (1) Ha a jogszabály vagy - annak felhatalmazása alapján - az alapító határozat vagy okirat másként nem rendelkezik, a jogi személy szervezeti egysége (gyáregysége, fiókja, telepe, üzeme, irodája, helyi kirendeltsége vagy csoportja, alapszerve, szakosztálya stb.) nem jogi személy.
(2) A szervezeti egység vezetője az egység rendeltetésszerű működése által meghatározott körben a jogi személy képviselőjeként jár el. Jogszabály, alapító határozat vagy okirat ettől eltérően rendelkezhet.

Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény
52. § (1) Az építésügyi hatósági jogkört első fokon - a (2) bekezdésben foglalt eltérésekkel - a települési önkormányzat jegyzője látja el.
(2) Az elvi építési, az építési, a bontási, a használatbavételi és a fennmaradási engedélyezési, továbbá az azokkal összefüggésben keletkezett ellenőrzési és kötelezési ügyekben, valamint a kiszolgáló út céljára történő lejegyzés és a telekalakítások engedélyezése tárgyában és a 47. § (2) bekezdés b)-d) pontjaiban meghatározott esetekben (a továbbiakban: kiemelt építésügyi hatósági ügy), első fokon - kormányrendeletben meghatározott illetékességi területtel - a városi (fővárosi kerületi) önkormányzat jegyzője, továbbá annak a települési önkormányzatnak a jegyzője jár el, akit kormányrendelet e törvény hatálybalépéséig kijelölt.
(4) Az építésügyi hatósági ügy iratait
a) a határozat jogerőre emelkedését és végrehajthatóvá válását, továbbá
b) az építésügyi hatósági engedély érvényességének megszűnését,
c) a használatbavételi (végleges fennmaradási) engedély jogerőssé és végrehajthatóvá válását, illetőleg
d) az építésügyi hatósági engedélyekben, kötelezésekben előírt kötelezettségek teljesítését,
a végrehajtás befejezését követő 30 napon belül az e törvény szerint hatáskörrel rendelkező építésügyi hatóság az építmény helye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzőjének (körjegyzőjének) adja át, aki köteles azokat - az ügyvitelre és ügykezelésre vonatkozó szabályok szerint - irattározni.
(5) Az építésügyi hatósági ügyekben másodfokon a területileg illetékes megyei (fővárosi) közigazgatási hivatal jár el.
(6) A sajátos építményfajták - kivéve a (7) bekezdésben meghatározottakat -, továbbá a műemlékvédelem alatt álló építmények tekintetében az építésügyi hatósági jogkört a rájuk vonatkozó külön jogszabályokban meghatározott államigazgatási szervek gyakorolják. Ezen építmények tekintetében lefolytatott hatósági engedélyezési eljárásokban a (2) bekezdés szerinti építésügyi hatóság szakhatóságként működik közre. A külön jogszabályban meghatározott honvédelmi és katonai célú építmények hatósági engedélyezési eljárásaiban kormányrendeletben meghatározott szerv működik közre szakhatóságként.
(7) Az antennák, antennatartó szerkezetek, valamint az azokhoz tartozó műtárgyak tekintetében az építésügyi hatósági jogkört a (2) bekezdés szerinti építésügyi hatóságok gyakorolják.
53. § (1) Az építésügyi hatósági engedélyezési, ellenőrzési és kötelezési eljárásokban, továbbá az építésfelügyeleti ellenőrzés során az államigazgatási eljárás általános szabályait az e törvényben foglalt kiegészítésekkel és eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) A kiemelt építésügyi hatósági ügyek döntésére való szakmai előkészítését és végrehajtását, valamint az építésfelügyeleti tevékenységet csak jogszabályban meghatározott szakirányú egyetemi vagy főiskolai, más építésügyi hatósági ügyek esetében pedig legalább szakirányú középfokú képesítéssel, továbbá jogszabályban meghatározott más szakmai feltételekkel rendelkező köztisztviselő végezheti.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott szakmai feltételek alól felmentés nem adható.

47. § (1) Az építésügyi hatóság elrendelheti:
a) az építmény, építményrész építésügyi hatósági engedélyekben meghatározott, ennek hiányában az eredeti (a változtatás előtti) rendeltetésétől eltérő használatának megszüntetését, valamint
b) szabálytalan építkezés esetében az építési munka megszüntetését és az építést megelőző állapot helyreállítását, illetőleg a jogerős és végrehajtható építési engedélynek és a hozzá tartozó, jóváhagyott engedélyezési terveknek megfelelő állapot kialakítását,
c) a műszaki követelményeknek meg nem felelő építési termékek kicserélését,
d) az építmény, építményrész kötelező jókarbantartás körét meghaladó felújítását, ha az a településkép kedvezőbb alakítása érdekében szükséges, vagy azt az építési szabályzatban, a szabályozási tervben foglaltak végrehajtása, illetőleg az építészeti örökség védelmének érdekei megkövetelik,
e) jogszabályban meghatározott esetekben a telek bekerítését, továbbá a telken a településkép előnyösebb kialakítása vagy a környezet védelme céljából szükséges kertépítési, továbbá a településkép védelme érdekében szükséges egyéb munkák elvégzését,
f) az építmény környezetéből az építési tevékenység során keletkezett építési hulladék, maradék építőanyag és építési segédeszközök elszállítását, a környezetnek és a terep felszínének az eredeti, illetve az engedélyezett állapotban történő átadását, a környezetben okozott károk megszüntetését.
(2) Az építésügyi hatóságnak el kell rendelnie:
a) az építmény, építményrész részleges vagy teljes átalakítását, - amennyiben ez nem lehetséges, vagy ha az építtető ezt nem vállalja - a lebontását vagy az újraépítését, ha a kivitelezés az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyeztető módon történik,
b) az építmény, építményrész állékonyságát, az életet, egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyeztető, valamint az engedély nélküli használat megszüntetését,
c) az építmény, építményrész hibáinak, hiányosságainak megszüntetését, ha azt rendeltetésszerű és biztonságos használatra nem alkalmas módon építették meg, vagy ezáltal idegen ingatlanban az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyeztető állapot keletkezett,
d) az építmény jókarbantartására vonatkozó kötelezettség teljesítését, illetőleg az építmény felülvizsgálatát, szükség szerinti átalakítását, felújítását, helyreállítását vagy lebontását, ha annak állapota az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyezteti.
(3) Az építésügyi hatóság megkeresésére az ingatlan-nyilvántartásba az (1)-(2) bekezdés szerint elrendelt jogerős és végrehajtható kötelezettséget be kell jegyezni.
(4) Az építésügyi hatóság, amennyiben a végrehajtható kötelezettséget - annak nem teljesítése miatt a kötelezett terhére hatósági úton, a felmerülő költségeket megelőlegezve - maga végezteti el, a költségek erejéig, azok megtérítéséig az érintett ingatlanra jelzálogjogot jegyeztethet be az ingatlan-nyilvántartásba.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény
3. § (1) A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2) Törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet a közigazgatási szerven kívül államigazgatási ügy intézésére más szervet is feljogosíthat, amely az ügyben e törvény szerint jár el.
(3) E törvény alkalmazása szempontjából államigazgatási ügy minden olyan ügy, amelyben a közigazgatási szerv az ügyfelet érintő jogot vagy kötelességet állapít meg, adatot igazol, nyilvántartást vezet, vagy hatósági ellenőrzést végez.
(4) Ügyfél az a magánszemély, jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező más szervezet, amelynek jogát vagy jogos érdekét az ügy érinti. Az ügyfél jogai megilletik azt a szervet, amelynek feladatkörét az ügy érinti.
(5) A közigazgatási szerv a nem magyar ügyfél államigazgatási ügyében - ha nemzetközi szerződés vagy jogszabály másként nem rendelkezik - e törvény szerint jár el.
(6) Ezt a törvényt akkor kell alkalmazni, ha jogszabály másként nem rendelkezik, a következő ágazatokhoz tartozó, illetve a következő törvények által meghatározott ügyekben:
a) honvédelmi,
b) külkereskedelmi igazgatási,
c) társadalombiztosítási, családtámogatási,
d) adó-, jövedéki és vámigazgatási,
e) iparjogvédelmi,
f) idegenrendészeti és menedékjogi,
g) az atomenergia alkalmazása körébe tartozó egyes tevékenységek,
h) a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról és a versenykorlátozásról szóló törvény,
i) az árak megállapításáról szóló törvény,
j) a biztosítóintézetekről és a biztosítási tevékenységről szóló törvény,
k) a hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról szóló törvény,
l) az értékpapírok forgalomba hozataláról, a befektetési szolgáltatásokról és az értékpapírtőzsdéről szóló törvény,
m) az önkéntes kölcsönös biztosító pénztárakról, az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerekről szóló törvény,
n) a magánnyugdíjakról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló törvény,
o) az ingatlan-nyilvántartásról szóló törvény,
p) az elektronikus aláírásról szóló törvény,
q) a hírközlésről szóló törvény,
r) a mezőgazdasági és vidékfejlesztési támogatások igénybevételéhez kapcsolódó eljárások esetében.
(7) E törvény hatálya a szabálysértési és az állampolgársági eljárásra nem terjed ki.
(8) A (6) és (7) bekezdésben nem említett államigazgatási eljárásokra vonatkozó jogszabályok e törvény rendelkezéseitől csak akkor térhetnek el, ha ezt e törvény megengedi.

43. § (1) A határozatnak tartalmaznia kell:
a) az eljáró közigazgatási szerv megnevezését, az ügyfél nevét és lakóhelyét (székhelyét), az ügy számát, tárgyának és ügyintézőjének megjelölését,
b) a rendelkező részben a közigazgatási szerv döntését, továbbá a fellebbezés és a bírósági felülvizsgálat lehetőségéről való tájékoztatást,
c) az indokolásban a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat; az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait; az eljárt szakhatóságok megnevezését és azokat a jogszabályokat, amelyek alapján a közigazgatási szerv a határozatot hozta,
d) a határozat hozatalának helyét és idejét, a határozat aláírójának nevét, hivatali beosztását és a közigazgatási szerv bélyegzőlenyomatát.
(2) Ellenérdekű ügyfél hiányában a kérelemnek helyt adó első fokú határozat, továbbá az egyezséget tartalmazó vagy jóváhagyó határozat indokolása és a kérelemnek helyt adó első fokú határozatban a jogorvoslatról való tájékoztatás is mellőzhető.
(3) A határozatot külön íven kell megszövegezni, illetőleg jegyzőkönyvbe kell foglalni, vagy az ügyiratra kell feljegyezni. Külön íven kell megszövegezni a határozatot, ha azt kézbesítés útján közlik, vagy ha az ügyfél kérelmére a kihirdetett határozatot neki megküldik.
(4) A jegyzőkönyvbe foglalt vagy az ügyiratra feljegyzett határozatban nem kell feltüntetni az (1) bekezdés a) és d) pontjában foglalt adatokat, ha azok az iratból kitűnnek.
(5) Jogszabály elrendelheti, hogy a közigazgatási szerv határozatát - beleértve az 50-53. §-ban foglaltakat is - az erre a célra rendszeresített okiraton adja ki, illetőleg lehetővé teheti, hogy elektronikus dokumentumba foglalja.