Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 5446/2003. sz. ügyben

Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

A vizsgálat megindulása

A panaszos beadványában azt sérelmezi, hogy a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a 2003. február 27-én benyújtott rokkantsági nyugdíjigénye elbírálása során nem biztosította számára a jogorvoslati lehetőséget.

Érintett alkotmányos jog

Jogorvoslathoz való jog [Alkotmány 57. § (5) bek.]

Alkalmazott jogszabályok

- A társadalombiztosításról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (Tny.)
- A megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásáról szóló 8/1983. (VI. 29.) EüM-PM együttes rendelet

Megállapított tényállás

A Menhely Alapítvány Hajléktalan Gondozási Központ közreműködik ügyfelei nyugellátási igényeinek érvényesítésében. A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatósággal az a gyakorlat alakult ki, hogy az ONYF 3515-270/A. számú öregségi nyugdíj, előrehozott öregségi nyugdíj, öregségi nyugdíj folyósítás nélküli megállapítása, rokkantsági nyugdíj, korengedményes öregségi nyugdíj, bányásznyugdíj, átmeneti járadék, rendszeres szociális járadék című nyomtatványon a fenti szöveg közül az igénylő mind a rokkantsági, mind a rendszeres szociális járadék igény szöveget is aláhúzhatta, ezzel mindkét ellátásra (a később megállapított jogosultsága szerint) érvényes igényként kezelték az igénybejelentési nappal.
Ezt követően, ha az igénylő rokkantsági nyugdíjra nem volt jogosult, azonban rendszeres szociális járadékra igen, ezt az igényt bírálták el határozattal.

A vizsgált panasz esetében is ez történt. A panaszos 2003. február 17-én benyújtott igényét az Igazgatóság a 41-35050/2003/0013. számú, 2003. június 17-én kelt rendszeres szociális járadék megállapító határozattal bírálta el. Folyósítás kezdő napja 2002. december 27.
A megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásáról szóló 8/1983. (VI. 29.) EüM-PM együttes rendelet szerint:

„19. § (1) A megváltozott munkaképességű dolgozóról, amennyiben
a) munkaviszonyát, szövetkezeti tagsági viszonyát, bedolgozói munkaviszonyát, bedolgozói tagsági viszonyát (a továbbiakban: munkaviszonyát) megszüntetik, illetőleg a mezőgazdasági szövetkezet tagjaként a közös munkában a megváltozott munkaképessége miatt nem tud részt venni, és
b) öregségi, rokkantsági nyugdíjra, baleseti rokkantsági nyugdíjra, öregségi vagy munkaképtelenségi járadékra, növelt összegű öregségi vagy munkaképtelenségi járadékra - ideértve a külföldön szerzett jogosultságot is - nem jogosult, valamint
c) az egészségi állapotának megfelelő foglalkoztatása a 9. § (8) bekezdésében meghatározott javaslat szerint nem oldható meg
rendszeres pénzbeli ellátás útján kell gondoskodni.
(2) Az ellátás fajtái:
a) átmeneti járadék;
b) rendszeres szociális járadék;
c) bányász dolgozók egészségkárosodási járadéka.
20. § (1) Átmeneti járadékra az alábbi feltételek együttes fennállása esetén az jogosult, aki
a) az öregségi nyugdíjhoz szükséges szolgálati idővel rendelkezik és nem jogosult rokkantsági nyugdíjra,
b) a reá irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt öt éven belül eléri és
c) munkaképesség-változásának mértéke az OOSZI orvosi bizottságának véleménye szerint legalább 50 százalék,
d) munkanélküli ellátásban, keresetkiegészítésben, táppénzben, baleseti táppénzben és gyermekgondozási díjban nem részesül.”
„22. § (1) Annak a nem rehabilitálható, reá irányadó nyugdíjkorhatárt be nem töltött megváltozott munkaképességű dolgozónak, aki az átmeneti járadék megállapításához szükséges feltételekkel nem rendelkezik, a 19. § (1) bekezdésében foglaltak fennállása esetén rendszeres szociális járadékot kell megállapítani, ha
a) a rokkantsági nyugdíjhoz az életkora szerint szükséges szolgálati idő felével rendelkezik, és
b) munkaképesség-változásának mértéke az OOSZI orvosi bizottságának véleménye szerint az 50 százalékot eléri,
c) munkanélküli ellátásban keresetkiegészítésben, táppénzben, baleseti táppénzben és gyermekgondozási díjban nem részesül.”

A nem rehabilitálhatóság tényét a helyi, illetve a területi rehabilitációs bizottság igazolja a 8/1983. (VI. 29.) EüM-PM együttes rendelet 9. § (8) bekezdése g.) pontjában előírtaknak megfelelően, és tartalmazni kell azt az időpontot, amelytől kezdődően a dolgozó egészségi állapotának megfelelő foglalkoztatását nem lehet megoldani.

A nyugellátások és egyes nyugdíjszerű rendszeres ellátások elbírálásának ügyviteli eljárásáról szóló utasítás [21/2001. (Tbk.11.) ONYF mód. 34/2003. (Nyb.K.5.) ONYF utasítás] 6.3.2, 6.4, valamint a 12.2.3 pontja előírja:
Az ellátás megállapításának kezdő időpontja az igénybejelentést megelőző hatodik hónap első napja, de (ezen belül) legkorábban a rehabilitálhatatlanság kezdő napja.
Ha a rehabilitációs bizottság nem nyilatkozott a rehabilitálhatatlanság időpontjáról, vagy a kiadott igazolás későbbi, mint az egyéb jogosultsági feltételek fennállása (pl. a folyósítás kezdő időpontja), a rehabilitációs bizottságot nyilatkoztatni kell a rehabilitálhatatlanság első napjáról.
Amennyiben a rehabilitálatlanságról kiadott igazoláson nem szerepel a rehabilitálhatatlanság kezdő napja, a rehabilitációs bizottságot fel kell kérni az adat pótlására. Ha a véleményezés 30 napot meghaladóan elhúzódik, akkor erre hivatkozással az eljárást fel lehet függeszteni.

Az Igazgatóság 41-35050/2003/0013. számú határozatában a folyósítás kezdő napjának 2002. december 27-től történő megállapításához nem volt meg a fenti utasításban előírt feltétel. Az V-VI-VII-VIII. kerület Helyi rehabilitációs bizottsága 2003. május 27-én kiadott nyilatkozata szerint „egészségügyi állapotának megfelelő munkalehetőség a Fővárosban jelenleg nem áll rendelkezésre”.
A fenti igazolás alapján a jogszabályban előírt egyéb feltételek fennállása mellett is (50 %-os munkaképesség-csökkenés, szükséges szolgálati idő) csak 2003. május 27-től lehetett volna a panaszos rendszeres szociális járadékra jogosult. A panaszos a 41-35050/2003/0013 számú I. fokú rendszeres szociális járadék megállapító határozat ellen 2003. június 30-án fellebbezést nyújtott be, mert nem értett egyet a munkaképesség-csökkenésének mértékével.

A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a fellebbezést nem bírálta el, hanem az F.3733/2003. számú 2003. augusztus 11-én kelt levelében közölte a panaszossal, hogy a „másodfokú közigazgatási eljárást meg kell szüntetni. Az Igazgatóság szakágazati egysége által hozott 41-31050/2003/13. alszámú határozat Orvosi Bizottság részéről megállapított rokkantság mértéke ellen, a jelen ellátás fajtáit illetően fellebbezni nem lehet.”

Ezt követően a Menhely Alapítvány képviselőjének az adott ügyben 2003. október 27-én kelt levelére az Igazgatóság Jogi Igazgató-helyettese intézkedésére a 2003. október 16-án benyújtott új igény alapján elbírálásra került a rokkantsági nyugdíjigény is. Az Igazgatóság a 41-36381/2003/0003 számú, 2003. október 21-én kelt I. fokú, és a 41-36381/2003/0023 számú, 2004. január 6-án kelt II. fokú határozatával - az Országos Orvosszakértői Intézet orvosi bizottságai véleménye alapján, mely szerint a panaszos munkaképesség-csökkenése 50% (nem rokkant) - elutasította. 

Jelenleg a panaszos a 719-05954-4 törzsszámon havi 20 390 Ft rendszeres szociális járadékban részesül. Soros orvosi vizsgálata 2004. április 21-én lesz.

A vizsgálat megállapításai

Az eljárás során a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság több esetben is szabálytalanul járt el. Egy igénylőlapon a két ellátási igényt megjelölő kérelmet elfogadta, azonban csak az egyik igényt, a rendszeres szociális járadékigényt bírálta el, de csak első fokon. Bár a határozat tartalmazta a jogorvoslati lehetőséget, a benyújtott fellebbezést nem bírálta el határozattal, hanem megszüntette az eljárást és azt levélben közölte az ügyféllel.
A rendszeres szociális járadék folyósításának kezdő napja megállapításánál nem vette figyelembe a 8/1983. (VI. 29.) EüM-PM együttes rendeletben előírtakat, valamint az ügyviteli eljárásról szóló, az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Főigazgatójának utasítását, így a jogosultságot 2003. május 27-től megalapozó rehabilitációs vélemény ellenére már 2002. december 27-től megállapította a folyósítás kezdetét. A vizsgálat során alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg.

Az Igazgatóság eljárása során elkövetett szabálytalanságok jövőbeni elkerülésére megfelelő garanciát jelent, hogy az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság új igénybejelentő nyomtatványok használatát rendelte el, ezeken nevesítve és csak egy ellátási formát lehet igényelni, ezért ajánlást nem teszek.

Szükségesnek tartom azonban felhívni az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Főigazgatója figyelmét a 8/1983. (VI. 29.) EüM-PM együttes rendeletnek a rehabilitációs véleménnyel kapcsolatos előírásai, valamint a nyugellátások és egyes nyugdíjszerű rendszeres ellátások elbírálásának ügyviteli eljárásáról szóló utasítás betartatásának szükségességére. 

Budapest, 2004. március 12.

Lenkovics Barnabás