OBH 5021/2003.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása:
A panaszos hivatalomhoz benyújtott beadványában tíz gyermeke ügyében kérte a segítségemet. A panaszos édesanyja őt és gyermekeit befogadta a főváros XIII. kerületében található 26 négyzetméteres önkormányzati bérlakásába. A lakásba csak a panaszos jelentkezett be, a gyermekek nem, ezért az önkormányzat felmondta a bérleti jogviszonyt. A panaszos lakhatásukat nem tudta megoldani, ezért attól félt, hogy gyermekeit anyagi okból ki fogják emelni a családból.
A beadványban foglaltakkal kapcsolatban felmerült a gyermekek kiemelt védelemhez, továbbá a családhoz való joga sérelmének a gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam.
Budapest Főváros XIII. kerületi Polgármesteri Hivatalának jegyzőjétől tájékoztatást kértem arról, hogy az önkormányzat milyen intézkedéseket tett annak érdekében, hogy rossz szociális körülményeik, és anyagi helyzetük miatt ne kelljen a gyermekeket a családból kiemelni, továbbá arról, hogy a gyermekek védelme érdekében volt-e szükség hatósági intézkedés alkalmazására. A Híd Családsegítő Központ és Gyermekjóléti Szolgálat vezetőjétől (a továbbiakban: gyermekjóléti szolgálat) pedig arról kértem tájékoztatást, hogy gondozzák-e a családot, ha igen, akkor milyen tapasztalatokat szereztek a család életvitelével kapcsolatosan.
Az ügy jogszabályi háttere:
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
15. § A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
•	 1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
6. § (1) A gyermeknek joga van a testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, jólétét biztosító saját családi környezetében történő nevelkedéshez.
(2) A gyermeknek joga van ahhoz, hogy segítséget kapjon a saját családjában történő nevelkedéséhez, személyiségének kibontakoztatásához, a fejlődését veszélyeztető helyzet elhárításához, a társadalomba való beilleszkedéséhez, valamint önálló életvitelének megteremtéséhez.
7. § (1) A gyermek szüleitől vagy más hozzátartozóitól csak saját érdekében, törvényben meghatározott esetekben és módon választható el. A gyermeket kizárólag anyagi okból fennálló veszélyeztetettség miatt nem szabad családjától elválasztani.
12. § (1) A gyermek szülője jogosult és köteles arra, hogy gyermekét családban gondozza, nevelje és a gyermeke testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges feltételeket - különösen a lakhatást, étkezést, ruházattal való ellátást -, valamint az oktatásához és az egészségügyi ellátásához való hozzájutást biztosítsa.
39. § (3) b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése….
(4) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében a) a gyermekkel és családjával végzett szociális munkával (a továbbiakban: családgondozás) a gyermek problémáinak rendezése, a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozása…
A tényállás és a vizsgálat megállapításai:
A panaszos családjával a gyermekjóléti szolgálat elsőször 1997-ben kerül kapcsolatba. A család, később Nyírkátára költözött. A panaszos volt élettársát a mátészalkai rendőrkapitányság 2002 októberében a panaszos két gyermeke ellen elkövetett erőszakos közösülés bűntettének alapos gyanúja miatt előzetes letartóztatásba helyezte. Ezt követően a panaszost többször megfenyegette élettársának Nyírkátán élő családja, ezért a panaszos 2002 novemberében gyermekeivel együtt Budapestre költözött édesanyjához. A gyermekjóléti szolgálat alapellátásban gondozta a családot.
A panaszos édesanyja önkormányzati bérlakásába hozzátartozóként bejelentkezhetett. Tekintettel a lakás kis alapterületére gyermekeit oda nem jelenthette be, így a bérbeadó előtt elhallgatta azt a tényt, hogy tíz kiskorú gyermeke is vele költözött a 26 négyzetméteres lakásba. Az Angyalföld-Újlipótváros-Vizafogó Vagyonkezelő Rt azt követően, hogy tudomására jutott a jogszabályellenes állapot annak, megszüntetésére felszólította a bérlőt, nem teljesítés esetére kilátásba helyezte a bérleti jogviszony felmondását. A panaszos és édesanyja 2003. augusztus 15-én jegyzőkönyvi nyilatkozatban vállalták, hogy a lakás jogcím nélküli használatát szeptember 15-ig megszüntetik.
A gyermekjóléti szolgálat augusztus 15-én – a család lakásproblémái miatt – az elsőfokú gyámhatóságnak javasolta a kiskorúak védelembe vételét. A védelembe vételi javaslatban a családgondozó az addigi családgondozás tapasztalatait a következőképpen foglalta össze: „… Családlátogatásaim alkalmával minden esetben azt tapasztaltam, hogy a gyermekek tiszták, jól ellátottak és a – körülményekhez képest – rendezett, tiszta környezetet biztosítanak számukra. Az édesanya együttműködött a Gyermekjóléti Szolgálattal, a Védőnői Szolgálattal, valamint a gyermekintézményekkel. A gyermekvédelmi problémát: a szegénységet és a sorscsapásokat védelembe vétel keretein belül nem láttam megoldhatónak. Reménykedtem abban, hogy lakhatását sikerül elrendezni. Most azonban kénytelen vagyok a védelembe vételt javasolni, és segítséget keresni, hogy albérletet tudjunk számukra találni.”
A gyámhatóság a kiskorúakat III-15143/4/2003. számú, szeptember 11-én kelt határozatával védelembe vette.
A panaszos a megadott határidőig nem tudta lakhatásukat megoldani, ezért a Vagyonkezelő Rt a panaszos édesanyjának lakásbérleti jogviszonyát – elhelyezési kötelezettség nélkül – 2003. október 31-i határidőre felmondta, a bérlőt a lakás kiürítésére kötelezte.
A gyámhatóság október 15-én a – család hajléktalanná válásának veszélye miatt – felkérte a gyámhivatalt, hogy folytassa le a kiskorúak átmeneti nevelésbe vételi eljárását. Az átirat szerint: „A Gyermekjóléti Szolgálat, valamint a védőnő tájékoztatása szerint az anya megfelelő együttműködést tanúsít, gyermekeihez ragaszkodik.”
A gyámhivatal október 18-án felkérte Budapest Főváros Önkormányzatának Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálatát arra, hogy a kiskorúak elhelyezése érdekében hívjon össze tanácskozást.
A Vagyonkezelő Rt 2003. október 31-én a lakásbérleti jog felmondásának határidejét 2004. március 31-ig felfüggesztette. November 10-én a gyámhivatal jelezte a gyermekvédelmi szakszolgálatnak, hogy a család lakhatása ideiglenesen megoldódott, egyelőre nincs szükség a gyermekek elhelyezésére.
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) deklarálja, hogy a gyermeknek joga van a testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, jólétét biztosító saját családi környezetében történő nevelkedéshez, továbbá ahhoz, hogy segítséget kapjon a saját családjában történő nevelkedéséhez, a fejlődését veszélyeztető helyzet elhárításához. A Gyvt. tiltja a gyermek kizárólag anyagi okból fennálló veszélyeztetettség miatti családból való kiemelését.
A rendelkezésemre álló dokumentumok szerint a panaszos kiskorú gyermekeihez ragaszkodik, a szegényes körülmények ellenére tisztán tartja őket, megfelelően gondoskodik róluk, a segítő szakemberekkel együttműködik, ezért a gyermekek fennálló veszélyeztetettsége kizárólag anyagi természetű.
Megállapítom, hogy a gyámhatóság azon eljárása, mely során csupán a család hajléktalanná válásának veszélye miatt a kiskorúak átmeneti nevelésbe vételét javasolta, az Alkotmány 15. §-ában foglalt családhoz, továbbá a 67. § (1) bekezdésében deklarált, a gyermekeket az állam és a társadalom részéről megillető kiemelt védelemhez való joga sérelmének közvetlen veszélyét keletkeztette.
Az Obtv. 21. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján Budapest Főváros XIII. kerületi Polgármesteri Hivatal jegyzőjénél kezdeményezem:
– a védelembe vett kiskorúak családjának helyzetét – különös tekintettel lakhatásuk megoldására – kísérje fokozott figyelemmel, megtett intézkedéseiről a jövőben tájékoztasson.
Budapest, 2003. december 8.
Takács Albert