Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4894/2003. sz. ügyben

Előadó: dr. Tasi Katalin

A vizsgálat megindulása

Panaszos meghatalmazás birtokában édesanyja nyugdíj ügyében fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához azt panaszolva, hogy a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság közel három esztendeje tartó eljárása során a panasz benyújtásáig sem hozott nyugdíj-megállapító határozatot.

A panasz alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) és 17. § (1) bekezdései alapján vizsgálatot indítottam, mert felmerült a jogállamiság elvéből levezetett jogbiztonsághoz fűződő jog – összefüggésben a szociális biztonsághoz való joggal – sérelmének gyanúja.

Érintett alkotmányos jogok 

1949. évi XX. törvény
A Magyar Köztársaság Alkotmánya

2. § A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

Egyéb kapcsolódó jogszabályok

1997. évi LXXXI. törvény
a társadalombiztosítási nyugellátásról

73. § Ha a nyugellátásra jogosultság kétséget kizáróan fennáll, a nyugellátás összege azonban adatok hiánya vagy egyéb ok miatt az igénybejelentéstől számított 30 napon belül várhatóan nem határozható meg, akkor a rendelkezésre álló adatok alapján előleget kell megállapítani, és folyósítani. A nyugellátás megállapításakor a nyugellátás összegébe a folyósított előleget be kell számítani.

168/1997. (X. 6.) Kormányrendelet
a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló a 1997. évi LXXXI. törvény végrehajtásáról

69. § (1) A szociális biztonsági (szociálpolitikai) egyezmények alapján a saját jogú és a hozzátartozói nyugellátások megállapítására irányuló igényt a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság, ha azonban a jogszerző a magyar jogszabályok szerint már saját jogú nyugellátásban részesült a hozzátartozói nyugellátás megállapítására irányuló igényt a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság bírálja el. Ha az egyezményben részt vevő másik ország területén eltöltött szolgálati időt Magyarországon eltöltött szolgálati idő követte, és a nyugellátás megállapítása előtti utolsó jogviszony alapján a nyugdíjigény elbírálására a MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság, a fegyveres erők és rendvédelmi szervek, valamint a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok illetékes(ek), az egyezmény alapján a nyugellátás megállapítására irányuló igényt ez utóbbi nyugdíjmegállapító szerv(ek) bírálja, illetve bírálják el.
(2) A nyugellátásnak a szociálpolitikai egyezmény alapján történő megállapításáig a magyar nyugdíjbiztosítási szerv által - kizárólag a Magyarországon szerzett szolgálati idő és kereset alapján - megállapított és folyósított nyugdíj összegét előlegként kell kezelni, és az egyezmény szerinti - a magyar felet terhelő - nyugdíj összegébe be kell számítani.

1963. évi 16. törvényerejű rendelet
a Magyar Népköztársaság és a Szovjet Szocialista Köztársaságok Szövetsége között a szociális ellátás területén való együttműködés tárgyában Budapesten, az 1962. december 20-án kötött egyezmény kihirdetéséről

A megállapított tényállás 

Az Obtv. 18. § (2) bekezdésében biztosított jogkörömmel élve megkerestem a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság (a továbbiakban: igazgatóság) igazgatóját. A megkeresésemre adott válasz valamint a rendelkezésemre bocsátott iratok alapján a következőket tártam fel:

Panaszos édesanyja 2000. április 27-én fordult az igazgatósághoz szolgálati idő megállapítását kérve, mely kérelemre válaszolva az igazgatóság kibocsátotta a 37-01514/2000/0006-os ügyszámon hozott határozatot, 30 év 332 nap szolgálati időt elismerve. Ezt a határozatát 37-01514/200/13-as számon az első határozat kibocsátását követő hatodik hétben módosította 33 év 288 napos szolgálati időt elismerve. A korábbi be nem számítás indoka az volt, hogy kérelmező eredeti kérelme benyújtásakor nem tett említést 1996-és 1999. között Ukrajnában végzett munkájáról. Ezt a három év szolgálati időt az igazgatóság az ukrán nyugdíjbiztosítási alap igazolásának bevárása nélkül ismerte el, az ukrán munkakönyvi lapot elfogadva igazolásként. 

Ezt követően az igazgatóság kiegészítő adatok megküldését kérte az ügyféltől, amelyeket ő nem minden esetben szolgáltatott, illetve azokat többször késedelmesen szolgáltatta.

Panaszos ezt követően 2000. szeptemberében kérte öregségi nyugdíj megállapítását, amely kérelme tárgyában vizsgálatom megindulásáig az igazgatóság nem hozott határozatot. Ennek oka az volt, hogy a nyugdíj összege megállapításához szükséges adatok, a jövedelem mértékének igazolása nem állt rendelkezésükre, azokat a külföldi szerv többszöri sürgetésre sem küldte meg.

2003. májusában az igazgatóság felhívta az ügyfelet, hogy nyilatkozzon, kéri-e csökkentett összegű előrehozott öregségi nyugdíj megállapítását, mely felhívásra az ügyfél írásban egyetértően válaszolt.

2003. júliusában tájékoztatták, hogy a pontos adatok megszerzéséig előlegben részesül, de ezt csak 2003. szeptemberében intézkedett az igazgatóság előleg folyósításának visszamenőleges megállapításáról. (37-03242/2000/0059. számú határozat, 2004. 09. 18-án)

A vizsgálat megállapításai

Az eljárás 2003. májusáig álláspontom szerint a jogszabályoknak megfelelően zajlott, az igazgatóság a tájékoztatási kötelezettségének maradéktalanul eleget tett. Ahogyan azt egy korábbi vizsgálatom során megállapítottam, „[…]a nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó nyugdíjigény elbírálása a természetéből adódó objektív okok miatt több időt vesz igénybe.” (OBH 2094/2003.) Ezt az álláspontomat e vizsgálatom során is fenntartom. A konkrét ügy végleges lezárásának elhúzódását a korábban vizsgált ügyben tapasztaltakhoz hasonlóan a külföldi fél hallgatása, adatszolgáltatásának elhúzódása okozta, ezzel összefüggésben azonban nem tartom megállapíthatónak a magyar közigazgatási szerv tevékenységének, illetve elhúzódó eljárásának alkotmányos jog sérelmét okozó mivoltát.

Az igazgatóság késlekedése, azaz hogy csak 2003. szeptemberében intézkedett előleg folyósításáról, holott az akkor fennálló körülmények, melyre döntését alapozta, legkésőbb 2003. májusától fennálltak, felvetheti az ügyfél szociális biztonsághoz való alkotmányos joga sérülésének veszélyét.

Jelezni kívánom, hogy vizsgálatom megindulását követően, 37-03242/200060066-os számon 2004. január 29-én csökkentett összegű előrehozott öregségi nyugdíj megállapításáról rendelkezett az igazgatóság, mivel az összeg megállapításához szükséges valamennyi adat birtokába jutott.

Mindezekre tekintettel fejtettem ki fenti álláspontomat, és kezdeményezés tételétől eltekintettem.

Budapest. 2004. március 4.

Lenkovics Barnabás