Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4418/2003. számú ügyben
Előadó: Nagy Réka 

Az eljárás megindulása
Egy budapesti panaszos azzal a panasszal fordult az országgyűlési biztoshoz, hogy lakóházukban alsó szomszédja új, ún. „parapet cirkó” berendezésének égéstermék elvezetését a konyhaablak párkánya alatt 1,5 méterrel oldotta meg. Ennek következtében nem tud szellőztetni és hiába fordul a polgármesteri hivatal építési ügyekért felelős részlegéhez, panaszát elutasítják.
A vizsgálatot a tisztességes eljáráshoz való jog, (Alk. 2. § (1) bek.) valamint a legmagasabb szintű testi-lelki egészséghez való jog (Alk. 70/D §) sérelmének gyanúja miatt indítottam.
A vizsgálat során megkerestem a IX. kerületi polgármesteri hivatalt, mely a szükséges iratokat a rendelkezésemre bocsátotta. Vizsgálatra kértem fel a Közép-Dunavölgyi Környezetvédelmi Felügyelőséget, de az hatáskör hiányában az égéstermék koncentráció mérését a berendezés teljesítménye miatt elutasította és ezirányú megkeresésemet áttette a hatáskörrel rendelkező jegyzőhöz. Továbbá levélben fordultam az ÁNTSZ fővárosi intézetéhez.

A megállapított tényállás:
A panaszos szomszédja 2000. novemberében fűtéskorszerűsítés keretében építési engedély iránti kérelmet nyújtott be a IX. kerületi polgármesteri hivatalhoz. A hatóság megkeresését az indokolta, hogy megfelelő kémény hiányában az égéstermék kivezetését faláttöréssel, kerámiarács elhelyezésével lehetett csak megoldani. 2001. február 19-én az ÁNTSZ a gázkazán építéséhez, mint szakhatóság a „közegészségügyi szempontokat” figyelembe véve hozzájárult. 2001. március 23-án a lakásszövetkezet lakói utólag, a szükséges arányban hozzájárultak ahhoz, hogy a lakó parapet cirkót szereltessen fel lakásába. A panaszos ezt a nyilatkozatot nem írta alá.
2001. április 2-án az I. fokú építésügyi hatóság az építési engedélyt megadta. 2001. április 24-én az I. fokú hatóság értesítette a lakásszövetkezet lakóit, hogy a határozat fellebbezés hiányában jogerőre emelkedett. 2002. január 15-én panaszos a Fővárosi Gázművek Rt-hez fordult panasszal miszerint konyhaablaka alatt oldották meg az égéstermék elvezetését. A gázszolgáltató értesítette a panaszost, hogy a parapet gázkészülék felszerelése jóváhagyott gázterv alapján történt. Ezek után a panaszos 2002. április 16-án levélben fordult az önkormányzathoz, hogy vizsgálja felül az építési engedélyt. 2002. május 21-én az önkormányzat helyszíni szemlét tartott, majd augusztus 5-én megkereste az ÁNTSZ-t. Az ÁNTSZ augusztus 28-ai válasza szerint az építési engedélyért folyamodó szomszéd korábban úgy nyilatkozott, hogy a felső, panasszal érintett lakás 3,5-4 méterre van, de utóbb helyszíni szemlén megállapították, hogy a panaszos konyhájától mindössze 1,5 méterre van a berendezés égéstermék kivezetése. Az ÁNTSZ kérte az engedélyező hatóság felülvizsgálatát, annak érdekében, hogy a panaszos problémája megoldódjon. 2002. október 10-én a panaszos levélben érdeklődött az ügy állása felől. 2002. október 21-én az önkormányzat tájékoztatta a panaszost, hogy épületgépészeti, vagy szerelési megoldást hatáskör hiányában nem javasolhat, erről a gázműveknek kell dönteni. Határozatát pedig azért nem vizsgálhatja felül, mert az jóhiszeműen szerzett jogokat sértene. 2002. december 16-án az I. fokú építésügyi hatóság a II. fokú hatóság – közigazgatási hivatal - megkeresésére felterjesztette az ügyhöz kapcsolódó iratokat.
2003. január 30-án a Fővárosi Közigazgatási Hivatal tájékoztatta az önkormányzatot, hogy a kérelmező a szakhatósági vélemény kialakításához szükséges adatokat jelentős mértékben tévesen adta meg, ami döntően befolyásolta a szakhatóság hozzájárulását, ezért a kérelmező jóhiszeműen szerzett jogai nem állapíthatók meg, egyben felhívta az önkormányzatot a szükséges intézkedések megtételére. 2003. május 8-án az önkormányzat a VIII-699/2/2003-as számú határozatában kötelezte a szomszédot az égéstermék kivezetés helyének megváltoztatására, vagy terelőlemez felszerelésére. 2003. május 20-án a panaszos kérte, hogy a terelőlemez felszerelés lehetőségét töröljék a határozatból. 2003. május 29-én a hatóság írásban kérte a panaszos nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy korábbi levele fellebbezésnek minősül-e, mert ha igen, akkor rója le az illetéket. Panaszos 2003. június 17-ei levelében tájékoztatta az I. fokú hatóságot, hogy levele nem fellebbezés, így a határozat 2003. június 11-én jogerőre emelkedett. 2003. augusztus 12-én a szomszéd tájékoztatta az önkormányzatot, hogy a terelőlemezt elhelyezte. 2003. szeptember 19-ei levelében a jegyző az országgyűlési biztost arról tájékoztatta, hogy a probléma a terelőlemez felszerelésével megoldottnak tekinthető. 2004. február 17-ei levelében azonban a panaszos arról tájékoztatta az ombudsmant, hogy miután az égéstermék kivezetési helye változatlanul 1,5 méterre található az ablakától a terelőlemez a lakószobája felé tereli az égésterméket. Az ombudsman az I. fokú hatóság esetleges további intézkedéséről a jelentés elkészültének időpontjában nem értesült.

A vizsgálat megállapítása
A vizsgálat annak megállapítására irányult, hogy az I. fokú építésügyi hatóság - a IX. kerületi polgármesteri hivatal jegyzője - a cirkó berendezéshez kapcsolódó faláttörés engedélyezésekor a vonatkozó anyagi-, valamint az eljárási jogi szabályoknak megfelelően járt-e el.
A berendezés felszerelése és üzembe helyezése után, de egy éven belül (Ptk. 191. § (1) bek.) fordult a panaszos először az önkormányzathoz az égéstermék lakásába történő beáramlásával kapcsolatos kifogásával. Az önkormányzat nem észlelte, hogy a panaszt – az építési engedély kifogásolásán túl - birtokháborítási panasznak is lehetett volna minősíteni.
A bírói gyakorlat a szomszédjogi szabályok megsértése esetén is megengedi a birtokvédelem eszközeinek igénybevételét. Erre a leggyakrabban amiatt kerül sor, mert a tulajdonos az ingatlant oly módon használja, mely a lakókat saját ingatlanuk használatában szükségtelenül zavarja. A jogkérdés vizsgálata során a szomszédjog szabályai szerint kell eldönteni, hogy a kifogásolt magatartásra a tulajdonos jogosult-e, illetőleg, hogy azt a szomszédoknak kötelességük-e tűrni.
A Ptk. 100 § a következőképpen rendelkezik: 100. § A tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné.
A tv. fenti rendelkezése biztosítja a személyeknek az őket megillető jogok szabad gyakorlását e jogok társadalmi rendeltetésének megfelelően, de  a tulajdonjogból eredő használati és birtoklási jogosítvány nem eredményezheti mások jogának csorbítását, vagyis e jogát is mások jogával összhangban kell gyakorolni. A Ptk. nem tartalmazza a zavaró és veszélyeztető magatartások felsorolását, de mindenképpen ilyen lehet az egészségtelen helyzet előidézése.  A zavaró tevékenység csak akkor tiltott, ha a zavarás szükségtelenül következik be.
Miként az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. tv. (Áe.) 16. § (3) bek.-e szerint a kérelmet tartalma szerint kell elbírálni, zavaró jelenségekkel kapcsolatos panasz esetén mindig felmerül annak kérdése, hogy nem kellett volna-e birtokvédelmi eljárását indítani, hiszen a panaszos a Ptk. 191. § (1) bekezdésében jelzett egy éves határidőn belül, bár nem kifejezetten birtokvédelmi eljárás lefolytatását kérte, jelezte panaszát az önkormányzatnál.
Azt is megállapítottam, hogy panaszosnak tudomása volt a cirkó berendezés felszereléséről, hiszen az erről szóló lakásszövetkezeti közgyűlésen készült jegyzőkönyvet mint igazgatósági tag aláírta. Továbbá az építési engedélyt tartalmazó határozatot is a panaszos vette át a lakásszövetkezet nevében. A határozatot azonban a rendelkezésre álló fellebbezési határidőn belül nem támadta meg. Ugyanúgy nem támadta meg az ügyben született második, a terelőlemez felszereléséről rendelkező határozatot.
Az Alkotmánybíróság már a korai években összefoglalta a jogorvoslati jog lényegét, mely az 5/1992. (I. 30.) AB határozat szerint a következő: A jogorvoslati jog mint alkotmányos alapjog megköveteli, hogy az érdemi, ügydöntő (…) határozat tekintetében a jogorvoslat biztosítsa a döntést hozó szervtől eltérő más szerv részéről a felülvizsgálatot, az állásfoglalást a döntés helyessége, törvényessége tekintetében, esetleg a döntés megváltoztatását, vagy hatályon kívül helyezését. Vagyis a jogorvoslathoz való jog, mint alkotmányos alapjog immanens tartalma az érdemi határozatok tekintetében a más szervhez (…) vagy ugyanazon szervezeten belül magasabb fórumhoz való fordulás lehetősége. E jogosultsággal természetesen nem áll ellentétben az, hogy az érintett a jogorvoslathoz fűződő jogát nem gyakorolja, de számolnia kell azzal, hogy a fenti elvek szerinti „felülvizsgálati” lehetőségtől és az ehhez kapcsolódó esetleges előnyösebb döntés lehetőségétől elesik és jogainak érvényesítése nehezebbé válik. Ez történt jelen esetben is, amikor panaszos bár tudott a berendezés felszereléséről már a felszerelés tényleges megtörténte előtt, sem az eljárás folyamán, sem pedig a fellebbezési határidő alatt nem jelezte a hatóságnak aggályait. A vizsgálat esetben a panaszosnak a közigazgatási jogorvoslati út nyitva állt, hiszen a határozatról tudomása volt, melynek végső állomása a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata.  Mind az államigazgatási eljárás, mind pedig a bírósági eljárás során kérelmezhette volna a panaszos a költségmentességet.
A közigazgatási jogorvoslat elmulasztása miatt jelenleg a panaszosnak két lehetősége van.  Egyrészt birtokvédelmi eljárást kezdeményezhet, másrészt a Ptk. 341. § (1) bekezdése alapján kérheti a bíróságtól, hogy szomszédját tiltsák el a veszélyeztető magatartástól, illetőleg kötelezzék a kár megelőzéséhez szükséges intézkedések megtételére. Mindkét eset polgári bíróság hatáskörébe tartozik. Bírósági eljárás keretében is lehetősége van a panaszosnak költségmentesség igénylésére a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. tv. 84. § (1) bekezdése alapján, mely a következőket foglalhatja magába: illetékmentesség, eljárási költség viselése alóli mentesség, mentesség perköltség biztosíték letétele alól, valamint pártfogó ügyvéd kirendelésére való igény.
Vizsgáltam azt is, hogy a panasz keletkezése és „megoldása” között miért telt el majdnem másfél év. Az I. fokú hatóság a panasz beérkeztét követően nem sokkal helyszíni szemlét tartott. A helyszíni szemléről szóló jegyzőkönyv a panaszosok elmondásán túl a helyszínen ténylegesen megállapítható tényeket nem tartalmazott. Ezek után több mint két és fél hónap múlva az I. fokú hatóság megkereste a korábban szakhatóságként eljárt illetékes ÁNTSZ-t. Az intézet megállapította, hogy a szakhatósági engedély kiadásakor a kérelmező ügyfél jelentősen megtévesztette hatóságukat azzal, hogy a berendezés égéstermékének kivezetése és a szomszéd ablaka közötti távolságot 3-4 méterben jelölte meg a valós 1,5 méterrel szemben. A szakhatóság ezért kérte az eljáró hatóságot a szükséges intézkedések megtételére. Ennek a ténynek és a panaszos többszöri érdeklődésének ellenére az önkormányzat arról tájékoztatta a panaszost, hogy műszaki, technikai megoldásra javaslatot nem tehet és egyébként is jóhiszeműen szerzett jogokat sértene. Közben a panaszos a felettes közigazgatási hivatalhoz is fordult, amely megállapította, hogy jóhiszeműen szerzett jogokról nincs szó és szintén intézkedés tételére hívta fel az önkormányzatot.  Ez után ismét több mint három hónap telt el ahhoz, hogy az önkormányzat terelőlemez felszerelésére vagy a cirkó teljes átszerelésére szólította fel a szomszédot, amely alternatívák közül a kötelezett nyilvánvalóan, annak egyszerűsége és alacsony költségigénye miatt a terelőlemez felszerelését választotta.
Az Áe. 2. § (7) bekezdése alapelvi szinten rögzíti, hogy a közigazgatási szervek feladataikat gyors és egyszerű eljárással teljesítik.  Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. Tv. (Ét.) 34. § (5) bekezdése szerint építési hatósági engedélyezéskor a kérelem előterjesztésétől számított 60 napon belül kell dönteni. A 60 napos eljárási határidőt a jogalkotó a komoly szakértelmet, számos szakhatóságot, szakértőt igénylő eljárás miatt tartotta indokoltnak. Ezt az eljárási határidőt az Áe. szerint a hatóság egyszer legfeljebb 30 nappal meghosszabbíthatja.  Ebben az esetben azonban az ügyfelet értesíteni kell az eljárási határidő meghosszabbításáról. Mindaz az idő sem számít bele az eljárási határidőbe, amíg az eljáró hatóság a szakhatóság válaszára vár. Erre a másfél év alatt mindössze egy alkalommal került sor.
Az I. fokú építésügyi hatóság általam vizsgált eljárásának időtartama, alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot okozott a tisztességes eljáráshoz való joggal és a tulajdonhoz fűződő joggal összefüggésben. Az eljárási határidők folyamatos és többszörös túllépése az építésügyi hatóság szervezetében, szervezetlenségében és nem objektív körülmények miatt történt. 
Vizsgálatom során nem kaptam választ a jegyzőtől arra nézve sem, hogy az elmúlt három év alatt miért nem rendelte el a légszennyezettség mérését.
Az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII.20.) Korm. rendelet (OTÉK) 80 §-a rendelkezik a gáznemű égéstermék homlokzati kivezetési feltételeiről, mely többek között a  kialakítás feltételéül azt is előírja, hogy a tervezett kivezetés az egészségvédelmi követelményeknek feleljen meg. Az ÁNTSZ levelében arról tájékoztatott, hogy szakhatósági eljárásaik során nincs olyan, az egészségvédelmi követelményeket tartalmazó jogszabály, melyre döntésük meghozatalkor támaszkodhatnának.  Így az egyéb szakmai tapasztalatok, ismeretek figyelembe vételével, gyakorlatilag szokásjog alapján döntenek arról, hogy hozzájárulnak-e a kémény nélküli cirkó berendezés felszereléséhez.  Ez a hiányos jogszabályi környezet súlyosan sérti a jogállamisághoz fűződő jogbiztonság, valamint a legmagasabb szintű testi-lelki egészséghez való jogot, hiszen a szakhatóságnak nincs megbízható, egyértelmű iránymutatása arra vonatkozóan, hogy az ilyen berendezések milyen egészségvédelmi követelményeknek kellenek, hogy megfeleljenek. Nincs az sem jogszabályban meghatározva, hogy a homlokzati égéstermék kivezetés helye és a legközelebbi nyílászáró közötti távolság mekkora legyen.

Ajánlás

Az Obtv. 25. §-a alapján felkérem a Miniszterelnöki Hivatalt vezető minisztert, hogy tegye meg a szükséges intézkedést annak érdekében, hogy Az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet 80 § c) pontjában hivatkozott egészségügyi követelmények kidolgozására az Egészségügyi Szociális és Családügyi miniszter rendeletalkotásra felhatalmazást kapjon a kormányrendelet megfelelő módosításával és a módosítás megléte esetén a minisztérium az égéstermék kivezetés nélküli berendezések elhelyezésével összefüggő egészségvédelmi követelményeket rendeletben meghatározza.
Az Obtv. 21. §-a alapján felkérem a IX. kerületi önkormányzat polgármesteri hivatalának jegyzőjét arra, hogy a panaszosnál végezzenek levegő minőség vizsgálatot fűtési szezonban a levegő minőségének védelmével kapcsolatos egyes szabályokról szóló 21/2001. (II.14.) Korm. rendelet alapján és tegye meg az esetleges további szükséges intézkedéseket.
Felkérem továbbá arra is, hogy haladéktalanul tegye meg a szükséges intézkedést annak érdekében, hogy az építésügyi hatósági eljárásokat hivatalában a törvényes határidőn belül folytassák le.

Budapest, 2004. szeptember 13.

Lenkovics Barnabás sk.

Melléklet: Alkalmazott jogszabályok
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. tv.
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. tv.
2. § (1) A közigazgatási szervek eljárásukban következetesen érvényre juttatják a törvényességet, demokratizmust és humanizmust.
(4) A közigazgatási szervek feladataikat a lakosság tevékeny közreműködésével látják el. Az államigazgatási eljárás a hatóság, az ügyfelek, továbbá az eljárásban részt vevő más szervek és személyek hatékony együttműködésére épül.
(6) Az ügyfelet az államigazgatási eljárásban megilleti a nyilatkozattétel és a jogorvoslat joga, köteles viszont legjobb tudomása szerint, jóhiszeműen közreműködni. Mindezek érdekében az eljáró szerv az ügyfelet jogairól és kötelességeiről tájékoztatja.
(7) A közigazgatási szervek feladataikat gyors és egyszerű eljárással teljesítik.
3. § (4) Ügyfél az a magánszemély, jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező más szervezet, amelynek jogát vagy jogos érdekét az ügy érinti. Az ügyfél jogai megilletik azt a szervet, amelynek feladatkörét az ügy érinti.
62. § (1) Az ügyfél az ügy érdemében hozott első fokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezés joga megilleti azt is, akire a határozat rendelkezést tartalmaz.
(2) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a fellebbezést a határozat közlésétől számított tizenöt napon belül lehet előterjeszteni.
(4) A fellebbezésre jogosult a fellebbezési határidőn belül a fellebbezésről lemondhat.
63. § (1) A fellebbezésnek a határozat végrehajtására halasztó hatálya van, kivéve ha a közigazgatási szerv a határozat azonnali végrehajtását rendelte el.

Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. tv.
Az Országgyűlés az épített környezet alakításával és védelmével kapcsolatos alapvető követelményekről, eszközökről, jogokról és kötelezettségekről, továbbá az ezekkel kapcsolatos feladatokról, hatáskörökről és hatósági jogkörökről a Magyar Köztársaság Alkotmányának 70/D. §-ának (2) bekezdése, illetve a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény alapján a következő törvényt alkotja:
34. § (1) Telekalakításhoz, építmény, építményrész, épületegyüttes megépítéséhez, átalakításához, bővítéséhez, felújításához, helyreállításához, korszerűsítéséhez, lebontásához, elmozdításához, illetve használatbavételéhez, fennmaradásához vagy a rendeltetésének megváltoztatásához (a továbbiakban együtt: építési munka) a jogszabályokban meghatározott esetekben az építésügyi hatóság engedélye szükséges.
(3) Az engedélykérelem elbírálása során az építésügyi hatóság köteles helyszíni szemlét tartani.
(4) Az építésügyi hatóság az engedélyezési eljárás során érvényt szerez a jogszabályokban foglaltaknak és az építészeti-műszaki szakszerűség követelményeinek. Biztosítja továbbá az eljárással érintettek és az eljárásban érdekeltek jogos érdekeinek védelmét.
(5) Az építésügyi hatósági engedélyezéskor az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől számított 60 napon belül meg kell hozni.
(6) Az építésügyi hatósági engedélyezési eljárásban a külön jogszabályban meghatározott szakhatóságok és más szervek, valamint névjegyzékbe vett műszaki szakértők működnek közre.
38. § (1) Építési munkát - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - csak a jogerős és végrehajtható építési engedélynek, továbbá a hozzá tartozó, jóváhagyott - engedélyezési záradékkal ellátott - terveknek és egyéb okiratoknak, valamint jogszabályban meghatározott esetekben az ezek alapján készített műszaki megvalósítási terveknek megfelelően szabad végezni.
52. § (1) Az építésügyi hatósági jogkört első fokon - a (2) bekezdésben foglalt eltérésekkel - a települési önkormányzat jegyzője látja el.

Az egyes építményekkel, építési munkákkal és építési tevékenységgel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásról szóló 46/1997. ( XII.29.) KTM rendelet
7. § (1) Az építményekkel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokban a 2. számú mellékletben felsorolt és aszerint az adott esetben érdekelt szakhatóságok működnek közre. Az építésügyi hatóság az építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokban szakhatósági állásfoglalást igénylő kérdésekben csak az érdekelt szakhatóság hozzájárulásának figyelembevételével rendelkezhet. A szakhatóságok hozzájárulását, állásfoglalását (a továbbiakban együtt: hozzájárulás) megkeresés útján az építésügyi hatóság szerzi be. A szakhatóságokhoz intézett megkereséshez csatolni kell a hozzájárulás megadásához szükséges mellékleteket.
(3) A szakhatóságok hozzájárulása a hatáskörükbe tartozó szakkérdésekre, illetve az általános érvényű jogszabályokban és a helyi építési szabályzatban, településrendezési tervekben nem érintett egyéb, a szakhatóság hatáskörét érintő kérdések vizsgálatára terjed ki. A szakhatóságok hozzájárulásának a szakterületükre vonatkozó jogszabályokon kell alapulniok.
9. § (1) A következő építési tevékenységek csak építési engedély alapján végezhetőek:
h) építmény homlokzatán a mesterséges szellőztetés és az égéstermék kivezetés berendezéseinek, szerelvényeinek elhelyezése;

Az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII.20.) kormányrendelet
74. § (1) A tüzelőberendezések gáznemű égéstermékét a szabadba, minden lehetséges esetben a tető fölé kell kivezetni. E célra égéstermék-elvezetőt (kéményt, füstcsatornát) kell létesíteni. Az égéstermék-elvezető rendszert (az égési levegő-hozzávezetés, a tüzelőberendezés és az égéstermék-elvezető együttesét) a vonatkozó előírások szerint tervezni és méretezni kell.
(3) Tüzelőberendezés építményben csak a hozzá tartozó, vagy a hozzá alkalmas (a tüzelő berendezés égéstermékének elvezetéséhez szükséges, előírt követelményeknek megfelelő) égéstermék-elvezetővel együtt alkalmazható.
(4) Az égéstermék-elvezetőt úgy kell megvalósítani és fenntartani, hogy az feleljen meg a rácsatlakozó tüzelőberendezéshez és az égéstermékéhez tartozó, előírt követelményeknek és az égésterméket biztonságosan és az egészséget nem károsító módon vezesse ki a szabadba.
80. § Homlokzaton (külső falon) égéstermék-kivezetési helyet kialakítani csak a helyiség légterétől elzárt égésterű gázüzemű tüzelőberendezés céljára lehet, akkor ha
a) az égéstermék tető fölé, a szabadba történő kivezetésére alkalmas kémény nincs, illetőleg a meglévő tartalékfűtés céljára szükséges,
b) a tervezett homlokzati égéstermék-kivezetés az épület állékonyságát nem veszélyezteti és az épített környezet értékeinek védelmére vonatkozó (településkép-, építészeti érték- vagy műemlékvédelmi) érdeket, továbbá táj- és természetvédelmi érdeket nem sért,
c) a tervezett homlokzati égéstermék-kivezetés az egészségvédelmi követelményeknek megfelel.

A gázszolgáltatásról szóló 1994. évi XLI tv.
Gszt. 18. § (2) A csatlakozó vezeték és a fogyasztói berendezés kiviteli tervét 200 m3/h teljesítmény alatt vételező fogyasztók esetében a gázszolgáltatónak a kivitelezés megkezdése előtt be kell nyújtani, és a gázszolgáltató műszaki, biztonsági és környezetvédelmi szempontból díjmentesen köteles felülvizsgálni. A gázszolgáltató kivitelezésre alkalmas nyilatkozatának hiányában a létesítményt nem szabad kivitelezni. Ez a felülvizsgálat nem vonatkozhat a tervezett készülékek és anyagok gyártmányára, típusára, ha azok egyébként a vonatkozó előírásoknak megfelelnek.
(4) Gázfogyasztó készülék csak a műszaki előírásoknak megfelelő égéstermék elvezető rendszerhez csatlakoztatható.
(5) A gázszolgáltatónak benyújtott kiviteli terv szerint elkészített gázszerelést a gázszolgáltató az üzembe helyezés előtt köteles díjmentesen ellenőrizni és minősíteni.

A levegő védelmével kapcsolatos egyes szabályokról szóló 21/2001. ( II.14.) Korm. rendelet
23. § (1) A levegőtisztaság-védelmi hatósági feladatokat - ha jogszabály másként nem rendelkezik - első fokon a környezetvédelmi felügyelőség, illetőleg e rendeletben meghatározott esetekben, a települési önkormányzat jegyzője látja el.
(3) A települési önkormányzat jegyzője környezetvédelmi hatósági hatáskörében eljár a háztartási berendezések forrásaival, valamint a 140 kW névleges bemenő hőteljesítményt meg nem haladó tüzelő- és egyéb, kizárólag füstgázt kibocsátó berendezések forrásaival kapcsolatos levegőtisztaság-védelmi ügyekben.
(4) A települési önkormányzat jegyzője
a) ellenőrzi a háztartási berendezések légszennyező forrásaira, valamint a 140 kW névleges bemenő hőteljesítményt meg nem haladó tüzelő- és egyéb, kizárólag füstgázt kibocsátó berendezések forrásaira megállapított levegővédelmi követelmények betartását,
b) hatáskörén belül a levegőtisztaság-védelmi előírások, tilalmak megszegőivel szemben a 8. számú melléklet szerinti bírságot szab ki és hatósági intézkedést kezdeményez,
c) hatósági intézkedést kezdeményez a levegőtisztaság-védelem érdekében más hatóságoknál és egyéb szerveknél,