Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 4077/2003. sz. ügyben

Előadó: dr. Szécsi Mária
Az eljárás megindulása
Egy egyetemi hallgató azért fordult panasszal hozzám, mert az egyik volán–társaság ellenőre a helyközi autóbusz–járaton pótdíjat kért tőle, mivel csak diákigazolványa és bérlete volt, de a társaság által kiadott „igazolással” nem rendelkezett. Miután az igazolólapot a panaszos utólag kiváltotta, a pótdíjtól eltekintettek. Ezzel tehát a panaszos ügye rendeződött, de kérte az ügy vizsgálatát, mert más diák is kerülhet kellemetlen helyzetbe utastársai előtt. 
A panaszban leírtak a jogbiztonság alkotmányos követelményével összefüggő visszásság gyanújára utaltak, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) alapján az ügyben vizsgálatot indítottam. Annak során tájékoztatást kértem a Volán Egyesüléstől. 

A megállapított tényállás
A Volán Egyesülés elnöke igen részletesen ismertette a társaságok által alkalmazott szabályokat és gyakorlatukat. Ennek lényege: „Az általánosan (felhasználási hely korlátozása nélkül) igénybe vehető utazási kedvezményeknél a diákigazolvány mellett a Volán társaságok külön igazolására egyáltalán nincs szükség, azoknál viszont, amelyek csak a tanítás színhelyére, illetve onnan a hazautazásra illetik meg a tanulókat, hallgatókat, különösen két esetben, nem nélkülözhető:
–	amikor a tanuló, hallgató olyan helységek között jogosult kedvezményes utazásra, amely a diákigazolványon nem szerepel,
–	amikor a fizetendő díj meghatározásához rögzíteni kell olyan adatot, amely feltüntetése a diákigazolványon nem lehetséges, vagy amely megállapításához nem elégségesek a diákigazolványon szereplők.”
Ilyen eset az, ha a tanuló két közlekedési eszközzel, pl. buszról vonatra átszállással utazik a lakóhelye és az oktatási intézmény helye között. A bérlettel való utazáskor a távolsághoz igazodó díjszabás miatt rögzíteni kell a településen belüli megállóhelyet is, ahol a tanuló felszállt. A korábban használt diákigazolványba ezeket az adatokat be tudták jegyezni. 
Az Egyesülés elnökének megkeresésemre adott válasza a panaszban kifogásolt igazolásról ezt közölte: „Az előzőek következtében tehát az iskolába járásra szolgáló bérletek használatához, valamint olyan esetekben, amelyeknél a jogszabályok szerint a tanuló másutt is jogosult a kedvezményes utazásra, mint ami a diákigazolványából kiolvasható, kérnie kell – saját érdekében, hogy a kedvezményhez hozzájuthasson – a külön igazolást. Ez a nyomtatvány rendeltetésének megfelelően az „Igazolás diákok kedvezményes utazásának viszonylatairól” megnevezést viseli és a diákigazolványhoz kapcsolva azt igazolja – ha ez a diákigazolványból nem állapítható meg –, hogy a tanuló pontosan honnan–hova jogosult az őt jogszabály alapján megillető kedvezménnyel utazni, továbbá bérlet esetében annak az útvonalnak mekkora a díjszámításnál figyelembe veendő távolsága. Az igazolás kiváltása (amely a távolsági adatok bonyolultabb számíthatósága – pl. ha több útirányon át vagy átszállásokkal is megtehető ugyanaz az utazás –, a kiállítás időigényessége, valamint a meghatározott esetekben külön igazolások bemutatásának szükségessége) miatt jegypénztárban történhet.
Az ezzel kapcsolatos szabályozásról minden Volán szolgálati helyen, autóbusz–állomáson részletes tájékoztatással állnak rendelkezésre, a hivatalos időben szövege is megtekinthető, a menetrendkönyvek díjszabási tájékoztatóiban kivonatosan, a külön igazolásra való hivatkozással megtalálható, az interneten működő honlapon a tanulók kedvezményeinek ismertetésénél is szerepel. A szabályok megsértése esetén, annak jellegétől és súlyától függően, szankcionálásként pótdíj felszámítására kerül sor, amelynek eseteit a közlekedési társaságok utazási feltételei, díjszabása, összegeit pedig a 39/1999. (XII.20.) KHVM rendelet tartalmazza. Az említett esetekben ha a tanuló, hallgató a kedvezményre, a kedvezményes díjú jegy vagy bérlet használatára való jogosultságát nem tudja igazolni, azaz szükség szerint az érvényes diákigazolványt és ha kell, a kiegészítő igazolást nem tudja felmutatni, a kedvezményes árú jegyet, bérletet érvénytelennek kell tekinteni és ezért úgy kell eljárni, mint aki érvényes jeggyel nem rendelkezik, jegyváltását elmulasztotta.”

Az érintett alkotmányos jogok
A jogállamiságból fakadó jogbiztonság (Alk. 2. § (1) bek.)

A jogszabályi háttér
–	30/1999. (II. 15.) Korm. rendelet, a diákigazolványról
–	287/1997. (XII. 29.) Korm. rendelet, a közforgalmú személyszállítási utazási kedvezményekről
–	39/1999. (XII. 20.) KHVM rendelet, a belföldi helyközi (távolsági) menetrend szerinti autóbusz–közlekedés, valamint a nevelési–oktatási intézmények által rendelt belföldi autóbusz különjáratok legmagasabb díjairól

A vizsgálat megállapításai
A diákigazolványról szóló 30/1999. (II. 15.) Korm. rendelet 2. § (1) bekezdése szerint a diákigazolvány igazolja a jogszabályban meghatározott utazási kedvezményre való jogosultságot. E kedvezményeket a 287/1997. (XII. 29.) Korm. rendelet állapította meg. A diákigazolványra vonatkozó előbb hivatkozott rendelkezés nem zárja ki, hogy a kedvezmény pontos meghatározásához ne lehessen további dokumentumot alkalmazni, ha azt a kedvezményt meghatározó jogszabály lehetővé teszi. Ebben az esetben erről van szó, és nem a Volán társaságok „önkényes” eljárásáról. A 287/1997. (XII. 29.) Korm. rendelet 12. §–a – a „Kedvezmények a helyközi (távolsági) menetrend szerinti autóbusz–közlekedésben” cím alatt – rendelkezik a tanulóbérletről. Ez a § visszautal az 5. § (2) bekezdésére, amely szerint: „Az utazási viszonylat megállapítására a diákigazolvány szolgál. A közlekedési társaság az utazási viszonylat bejegyzésére – a tanuló, hallgató kérésére – külön igazolást ad ki, amelynek érvényességét a diákigazolvány érvényességének megfelelően tanévre/félévre hosszabbítja meg.” A jogszabály szerint tehát lehet az utazási viszonylatról igazolást kiállítani, de csak a tanuló, hallgató kérésére. A Volán Egyesülés leveléből azonban látható, hogy bizonyos esetekben erre az igazolásra az utazási kedvezmény korrekt megállapításához – a diák kérésétől függetlenül – szükség van, különösen az új típusú diákigazolvány bevezetése óta. Ezt fejezi ki a panaszolt volán társaság díjszabási tájékoztatója, mely szerint a havibérlet csak a diákigazolvánnyal és az igazolással együtt érvényes.
Ha a jogszabály rendelkezése és az annak alapján kialakított gyakorlat eltér egymástól, ez visszásságot okoz a jogbiztonság követelményével összefüggésben, függetlenül attól, hogy ez a gyakorlat a jog érvényesítését szolgálja. Ilyen esetben a közszolgáltató részéről az a helyes intézkedés, ha haladéktalanul kezdeményezi a jogszabály kiigazítását, mert az utazási viszonylat külön igazolását – az eltérő tartalmú jogszabállyal szemben – a szolgáltató nem teheti kötelezővé a kedvezmény megadásához.

Javaslat:
Az Obtv. 25. §–a alapján javaslom az oktatási miniszternek, hogy kezdeményezzen olyan jogszabály–módosítást, amely a visszásságot okozó ellentmondást megszünteti. A módosításhoz vegyék figyelembe, hogy a Volán társaságok által követett és a diákoknak indokolatlan többletterhet nem okozó eljárás a kedvezményes utazáshoz való jog rendeltetésszerű megvalósulását biztosította.
Kérem az oktatási minisztert, hogy a javaslatommal kapcsolatos állásfoglalásáról az Obtv. 25. §–a értelmében 60 napon belül szíveskedjék értesíteni. 

Budapest, 2004. december 3.

Takács Albert sk.