Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3961/2003. számú ügyben

Előadó: dr. Burger László Attila

Az eljárás megindulása
A Panaszos 2003. július 22-én érkezett panaszában előadta, hogy Jobbágyi Község területén fekvő, a Panaszos és tulajdonostársai osztatlan közös tulajdonában lévő ingatlanon álló épület egyes részei leomlottak és emiatt az egész ingatlan elhanyagolt, az épületek pedig gyorsan továbbromló állapotba kerültek (a továbbiakban az „Ügy”). A Panaszos Jobbágyi Község Önkormányzat Jegyzőjének (a továbbiakban „Jobbágyi”), mint elsőfokú építésügyi hatóságnak az eljárását kezdeményezte, Jobbágyi azonban Pásztó Város Jegyzőjét (a továbbiakban a „Pásztó”) kérte fel az eljárásra, aki visszautalta az ügyet Jobbágyinak. Tekintettel arra, hogy egyik hatóság sem járt el, a Panaszos az Országgyűlési Biztoshoz fordult. 
Az iratok alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény („Obtv.”) 18. §-ára hivatkozva felkértem Jobbágyit - később Pásztót is - arra, hogy tájékoztassanak az Üggyel kapcsolatban, és fejtsék ki álláspontjukat. Jobbágyi válasza 2003. szeptember 29-én érkezett hivatalomhoz, melyben előadta, hogy Pásztó hatáskörét állapította meg, ezért nem járt el az Ügyben. Pásztó válaszát 2003. szeptember 26-án kézbesítették hivatalomhoz, melyben kifejtette, hogy az Ügyben Jobbágyinak van hatásköre. 
Az Ügyben tisztázatlan tényállás miatt megkerestem a Nógrád Megyei Közigazgatási Hivatalt (a továbbiakban a „Közigazgatási Hivatal”), hogy segítsen az Ügyben első fokon illetékességgel rendelkező építésügyi hatóságot azonosítani, és lehetőség szerint kötelezze az eljárásra, illetve segítsen a hatásköri összeütközés részleteit tisztázni. A választ 2003. november 10-én kézbesítették hivatalomhoz, amelyben a Közigazgatási Hivatal arról tájékoztatott, hogy Jobbágyi elsőfokú birtokvédelmi eljárást indít, és a továbbiakról tájékoztatja a Panaszost. A Közigazgatási Hivatal 2003. december 13-án kézbesített levelében tájékoztatott arról, hogy Jobbágyi első fokú építésügyi hatóságként az Ügyben megindította az eljárást.

Az érintett jogszabályok
Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. tv. („Áe.”)
Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. tv. (Étv.)
Az építésügyi hatósági kötelezés
47. § (1) Az építésügyi hatóság elrendelheti:
a) az építmény, építményrész építésügyi hatósági engedélyekben meghatározott, ennek hiányában az eredeti (a változtatás előtti) rendeltetésétől eltérő használatának megszüntetését, valamint
b) szabálytalan építkezés esetében az építési munka megszüntetését és az építést megelőző állapot helyreállítását, illetőleg a jogerős és végrehajtható építési engedélynek és a hozzá tartozó, jóváhagyott engedélyezési terveknek megfelelő állapot kialakítását,
c) a műszaki követelményeknek meg nem felelő építési termékek kicserélését,
d) az építmény, építményrész kötelező jókarbantartás körét meghaladó felújítását, ha az a településkép kedvezőbb alakítása érdekében szükséges, vagy azt az építési szabályzatban, a szabályozási tervben foglaltak végrehajtása, illetőleg az építészeti örökség védelmének érdekei megkövetelik,
e) jogszabályban meghatározott esetekben a telek bekerítését, továbbá a telken a településkép előnyösebb kialakítása vagy a környezet védelme céljából szükséges kertépítési, továbbá a településkép védelme érdekében szükséges egyéb munkák elvégzését,
f) az építmény környezetéből az építési tevékenység során keletkezett építési hulladék, maradék építőanyag és építési segédeszközök elszállítását, a környezetnek és a terep felszínének az eredeti, illetve az engedélyezett állapotban történő átadását, a környezetben okozott károk megszüntetését.
(2) Az építésügyi hatóságnak el kell rendelnie:
a) az építmény, építményrész részleges vagy teljes átalakítását, - amennyiben ez nem lehetséges, vagy ha az építtető ezt nem vállalja - a lebontását vagy az újraépítését, ha a kivitelezés az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyeztető módon történik,
b) az építmény, építményrész állékonyságát, az életet, egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyeztető, valamint az engedély nélküli használat megszüntetését,
c) az építmény, építményrész hibáinak, hiányosságainak megszüntetését, ha azt rendeltetésszerű és biztonságos használatra nem alkalmas módon építették meg, vagy ezáltal idegen ingatlanban az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyeztető állapot keletkezett,
d) az építmény jókarbantartására vonatkozó kötelezettség teljesítését, illetőleg az építmény felülvizsgálatát, szükség szerinti átalakítását, felújítását, helyreállítását vagy lebontását, ha annak állapota az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyezteti.
(3) Az építésügyi hatóság megkeresésére az ingatlan-nyilvántartásba az (1)-(2) bekezdés szerint elrendelt jogerős és végrehajtható kötelezettséget be kell jegyezni.
(4) Az építésügyi hatóság, amennyiben a végrehajtható kötelezettséget - annak nem teljesítése miatt a kötelezett terhére hatósági úton, a felmerülő költségeket megelőlegezve - maga végezteti el, a költségek erejéig, azok megtérítéséig az érintett ingatlanra jelzálogjogot jegyeztethet be az ingatlan-nyilvántartásba.
Az építésügyi hatóság
52. § (1) Az építésügyi hatósági jogkört első fokon - a (2) bekezdésben foglalt eltérésekkel - a települési önkormányzat jegyzője látja el.
(2) Az elvi építési, az építési, a bontási, a használatbavételi és a fennmaradási engedélyezési, továbbá az azokkal összefüggésben keletkezett ellenőrzési és kötelezési ügyekben, valamint a kiszolgáló út céljára történő lejegyzés és a telekalakítások engedélyezése tárgyában és a 47. § (2) bekezdés b)-d) pontjaiban meghatározott esetekben (a továbbiakban: kiemelt építésügyi hatósági ügy), első fokon - kormányrendeletben meghatározott illetékességi területtel - a városi (fővárosi kerületi) önkormányzat jegyzője, továbbá annak a települési önkormányzatnak a jegyzője jár el, akit kormányrendelet e törvény hatálybalépéséig kijelölt.

A vizsgálat megállapításai
Az Ügyben nem tisztázódott az építésügyileg releváns tényállás. Az iratokból nem állapítható meg, hogy az Ügy birtokvédelmi ügy, amelyben Jobbágyi, kiemelt építésügyi hatósági ügy az Étv. 52. § (2) és 47. § (2) bek. b)-d) pontja szerint, amelyben Pásztó, vagy általános építésügyi hatósági ügy, amelyben Jobbágyi volna köteles eljárni. Jobbágyi és Pásztó között a negatív hatásköri összeütközés lehetősége is felmerült, amelyből kifolyólag az Áe. 8. § (2) bek. értelmében Jobbágyi és Pásztó köteles lett volna egymás között haladéktalanul megkísérelni a vita eldöntését. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített jogállamiság elve az Alkotmánybíróság értelmezésében ugyanis megköveteli, „hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által meghatározott szervezeti keretek között, a jog által megállapított működési rendben, a jog által a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki a tevékenységüket." [56/1991. (XI. 8.) AB határozat, ABH 1991, 454, 456.] Az iratokból nem állapítható meg az sem, hogy folyt volna ilyen egyeztetés, amivel Jobbágyi és Pásztó mulasztást követtek el, megsértve az Alkotmányban deklarált, jogállamiságból fakadó jogbiztonság elvét.
A Közigazgatási Hivatal vezetője a tényállás tisztázása után az Áe. 4. § (1) bek. alapján kötelezte Jobbágyit a birtokvédelmi eljárás lefolytatására. Az iratokból megállapítható, hogy Jobbágyi birtokvédelmi eljárásban határozatot hozott, vagyis érdemi intézkedéseket tett a Panaszos ügyében ezzel eleget téve törvényi kötelezettségének. 
A tekintettel arra, hogy a Közigazgatási Hivatal fellépését követően az Ügyben hatáskörrel rendelkező Jobbágyi megindította a Panaszos által kért eljárást, ajánlást nem teszek.

Budapest, 2004. március 2.

Lenkovics Barnabás