Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 3778/2003. sz. ügyben

Előadó: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindulása
A Hivatalomhoz forduló panaszos beadványában a rendőrség elhúzódó eljárását sérelmezte egy közlekedési szabálysértési ügyben, melynek részese volt. A panaszos az eljáró rendőrök magatartását is kifogásolta.
Az ügyben alkotmányos joggal összefüggő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében megkerestem a X. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjét a panasz kivizsgálása és a vonatkozó iratok megküldése érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
A jogállamiság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § /1/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
1999. évi LXIX. törvény a szabálysértésekről (Sztv.):
38. § (1) Az eljárásra az eljárás alá vont személy lakóhelye szerinti szabálysértési hatóság illetékes.
(2) Ha az eljárás gyorsabb és eredményesebb lefolytatása indokolja, szabálysértési ügyben az eljárás alá vont személy tartózkodási helye, munkahelye, szolgálati helye, az elkövetés helye, továbbá a cselekmény felderítésének helye szerint illetékes szabálysértési hatóság is eljárhat.
47. § (1) E törvény alkalmazásában eljárás alá vont személy az, akivel szemben a szabálysértési eljárást lefolytatják.
82. § (1) A szabálysértési eljárás feljelentés, illetőleg a szabálysértési hatóság részéről eljáró személy észlelése vagy tudomása alapján indulhat meg.
(4) Az érdemi határozatot az eljárás megindítását követő harminc napon belül kell meghozni. Ha az ügy bonyolultsága vagy más elháríthatatlan akadály indokolja, a szabálysértési hatóság vezetője egy alkalommal az ügyintézési határidőt legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja.
83. § (1) Amennyiben a feljelentés adatai nem adnak elegendő alapot a felelősség megállapítására, illetőleg az eljárás megszüntetésére, a tényállás tisztázása érdekében a szabálysértési hatóság
a) felhívja a feljelentőt további adatok közlésére, meghallgatja az eljárás alá vont személyt, szükség esetén a sértettet, a feljelentőt, illetve más, tanúként számba jöhető személyeket;
b) szakvéleményt szerez be, meghallgatja a szakértőt, illetve a szaktanácsadót;
c) iratokat, tárgyi bizonyítási eszközöket szerez, illetve szereztet be;
d) külön jogszabályban meghatározott feltételek alapján más szerveket adatok közlésére hív fel.
87. § (1) Amennyiben az eljárás adatai elegendő alapot szolgáltatnak az eljárás alá vont személy felelősségének megállapítására, a szabálysértési hatóság pénzbírságot szabhat ki, figyelmeztetést, járművezetéstől eltiltást, kiutasítást, illetőleg elkobzást alkalmazhat, valamint kártérítést és eljárási költséget állapíthat meg.
88. § (1) A pénzbírság kiszabását, a figyelmeztetést, a járművezetéstől eltiltást, az elkobzást és a kiutasítást megállapító határozattal szemben az eljárás alá vont személy, törvényes képviselője vagy védője, a 85. § (1) bekezdésének 2. fordulatában meghatározott kártérítést illetően a sértett is a marasztaló határozatot hozó szabálysértési hatóságnál a határozat közlésétől számított nyolc napon belül kifogást nyújthat be.
89. § (1) A kifogás alapján a szabálysértési hatóság a határozatát visszavonhatja, vagy - a kifogást tevő javára - módosíthatja.
102. § A határozat a közlés napján válik jogerőssé.

218/1999. (XII. 28.) Korm. rendelet az egyes szabálysértésekről:
54. § (1) Aki a közúti közlekedés szabályait - a 42-52. §-ban meghatározott eseteken kívül - megszegi, harmincezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.

11/2000. (II. 23.) BM rendelet az Sztv. végrehajtásáról:
22. § (1) A feljelentést és a vele egy tekintet alá eső iratot a szabálysértési hatóság részéről eljáró személy a jogsértés tudomására jutását követő nyolc napon belül - a mellékleteivel együtt - küldi meg a szabálysértési eljárás lefolytatására hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz vagy bírósághoz.
(2) Amennyiben a feljelentés megtételekor a szabálysértés elkövetője ismeretlen, az eljárást az ismeretlen személlyel szemben kell megindítani.
24. § (1) A szabálysértési eljárás a szabálysértési számon történő iktatás napjával indul meg.

A megállapított tényállás:
A X. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjétől (a továbbiakban: rendőrkapitány), valamint a budapesti rendőr-főkapitánytól kapott tájékoztatás és a rendelkezésre álló iratok alapján az alábbi tényállás állapítható meg:
2003. március 19-én 14 óra körüli időben egy ismeretlen elkövető a panaszos X. kerületben, szabályosan parkoló gépjárművébe ütközött. A jármű rendszámát egy szemtanú leolvasta. A panaszos kihívta a rendőrséget, és a helyszínen várakozott. Később találkozott egy járőröző rendőrcsoporttal, akik azt mondták neki, hogy nyugodtan menjen fel a lakásába, hiszen az ablakból is láthatja a rendőrautót. A biztonság kedvéért beszóltak a kapitányságra, és pontosították a helyszínt. A panaszos ezután órákat várt a lakásában, ill. az utcán. A panaszos 19 órakor lement az élelmiszerboltba, ahol észrevett egy várakozó rendőrautót. Kiderült, hogy a baleset miatt jöttek, már többször is voltak kint, de nem találtak semmilyen nyomot. A panaszos elmondta, hogy máshol volt a baleset, mire a rendőr – a panaszos állítása szerint – megfenyegette, hogy feljelenti, amiért elhagyta a helyszínt. Ezt követően felvették a jegyzőkönyvet, melyben a szemtanú megerősítette a rendszámot, a panaszos pedig várta, hogy a jogerős határozattal egy hónap múlva intézhesse a biztosítónál a kára érvényesítését. A határozatot június 11-én kapta kézhez a panaszos, majd 8 nap múlva elment a kapitányságra, ahol kiderült, hogy a másik fél még nem vette át a határozatot. A panaszos kérdésére, hogy ilyenkor mit lehet tenni, állítólag azt válaszolták, hogy „a gyorsabb ügymenet érdekében keresse meg a másik felet, fogja kézen és vigye be a kapitányságra, ahol majd átadják neki a határozatot.” Arra a kérdésre, hogy ezt miért nem teszik meg a rendőrök, állítólag azt felelték, hogy „nem tudják, melyik kínai piacon keressék” az illetőt.
A rendőrkapitány tájékoztatása szerint 2003. március 19-én a BRFK Közlekedésrendészeti Főosztály, Forgalom- és Közútfelügyeleti Osztályának beosztottai intézkedtek a helyszínen. A felvett adatok alapján 2003. március 26-án adatszolgáltatásra hívták fel a balesetet okozó gépjármű üzembentartóját, aki a felhívásnak nem tett eleget. A BRFK a keletkezett iratokat - szabálysértési eljárás lefolytatása céljából - 2003. április 22-én küldte meg a XIV. kerületi Rendőrkapitányságra. (Az üzembentartó lakóhelye a XIV. kerületben volt.) Az iratokat a XIV. kerületi Rendőrkapitányságról április 28-án tették át az eljárás lefolytatására illetékes X. kerületi Rendőrkapitánysághoz, ahol május 6-án iktatták a Közrendvédelmi Osztályon. Ezt követően ismét adatszolgáltatásra hívták fel a gépjármű üzembentartóját, aki május 13-án nyilatkozott a gépjárművezető adatairól. A gépjárművezető adatainak ismeretében az iratokat átiktatták az Igazgatásrendészeti Osztályra, ahol május 21-én intézkedtek az eljárás alá vont személy szabálysértési priuszának beszerzésére. A szabálysértési csoportvezető 2003. június 2-án hozta meg az ügyben az érdemi határozatot, amit megküldtek az érintettek részére.
A panaszos július 14-én telefonon érdeklődött újból a kapitányságon az előadótól, aki közölte vele, hogy a határozat június 25-én jogerőre emelkedett. A panaszos még aznap behozta a saját példányát, melyen az előadó rögzítette a jogerőre emelkedés dátumát.
A rendőrkapitány arról is tájékoztatott, hogy a panasz kivizsgálása során nem lehetett megállapítani, hogy a panaszos kivel beszélt júniusban a kapitányságon. A szabálysértési előadó – elmondása szerint – nem találkozott személyesen a panaszossal. A rendőrkapitány mindazonáltal felhívta beosztottai figyelmét, hogy az állampolgárokkal szembeni kulturált, segítőkész magatartást tanúsítsanak. Tekintettel arra, hogy a helyszíni intézkedést a BRFK beosztottai hajtották végre, a megkeresést - kivizsgálás céljából - megküldték a BRFK-nak.
A budapesti rendőr-főkapitány arról tájékoztatott, hogy a Közlekedésrendészeti Főosztály vezetője meghallgatta az intézkedést foganatosító rendőröket, akik egybehangzóan tagadták a kulturálatlan viselkedést. Állításuk szerint az intézkedésük szakszerű és törvényes, ugyanakkor határozott volt.

A vizsgálat megállapításai:
A 11/2000. (II. 23.) BM rendelet 22. § (1) bek. értelmében a feljelentést és a vele egy tekintet alá eső iratot a szabálysértési hatóság részéről eljáró személy a jogsértés tudomására jutását követő nyolc napon belül küldi meg a szabálysértési eljárás lefolytatására hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz vagy bírósághoz. Amennyiben a feljelentés megtételekor a szabálysértés elkövetője ismeretlen, az eljárást az ismeretlen személlyel szemben kell megindítani. A 24. § (1) bek. alapján a szabálysértési eljárás a szabálysértési számon történő iktatás napjával indul meg.
A panaszolt esetben a baleset napja (március 19.), ill. a szabálysértési feljelentés megtétele (március 20.), valamint a szabálysértési eljárás tényleges megindulása (május 6.) között több mint másfél hónap telt el. Az iratokat a BRFK – a BM rendelet vonatkozó előírása ellenére – csak egy hónap elteltével küldte meg a szabálysértési hatósághoz. A szabálysértési hatóság az eljárást a törvényes határidőn belül lefolytatta.
Mindezekre tekintettel vizsgálatom során megállapítottam, hogy a BRFK eljárása visszásságot okozott a jogállamiság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben. 2002-ben – az OBH 1322/2002. és az OBH 2940/2002. számú ügyekben – már vizsgáltam a szabálysértési eljárások elhúzódását, és mindkét esetben megállapítottam az alkotmányos joggal összefüggő visszásságot. A 2002-ben tett ajánlásokat a budapesti rendőr-főkapitány elfogadta, a most vizsgált eset azonban azt mutatja, hogy a gyakorlatban nem történt kedvező változás.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) alapján - az országosan egységes, jogszerű gyakorlat kialakítása érdekében - ajánlást teszek az országos rendőr-főkapitánynak, hogy gondoskodjon arról, hogy az irányítása alá tartozó rendőri szervek a szabálysértési feljelentések érkezését követően minden esetben az Sztv. és a végrehajtására kiadott BM rendelet szabályainak megfelelően járjanak el.
A rendőrök kulturálatlan viselkedésére vonatkozóan – a rendelkezésre álló adatok ellentmondásosságára tekintettel – nem állapítottam meg alkotmányos joggal összefüggő visszásságot, hiszen az országgyűlési biztosnak nincs módja bizonyítási eljárás lefolytatására. A X. kerületi rendőrkapitány és a budapesti rendőr-főkapitány a panasz ezen részének kivizsgálása során megtették a szükséges és lehetséges intézkedéseket.

Budapest, 2004. május 27.
Takács Albert