Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3698/2003. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása

A panaszos szociális ellátással kapcsolatban fordult ismételt panasszal az állampolgári jogok országgyűlési biztosához.

A vizsgálat a szociális biztonsághoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult, melynek során megkerestem az önkormányzat polgármesterét.

A megállapított tényállás

A panaszos ügyében az előző országgyűlési biztos az OBH 3581/1998. számú ügyben folytatott vizsgálatot és a visszásság kiküszöbölése érdekében kezdeményezéssel élt. A panaszos kedvezőtlen szociális helyzetére való hivatkozással több ízben kérte az önkormányzat segítségét. A jegyző a 886-2/2003. számú, a panaszosnak küldött válaszában kijelentette, hogy az országgyűlési biztos korábbi vizsgálata (vizsgálat lezárva: 2000. október 12.) megállapította, hogy az önkormányzat nem követett el törvénysértést, tekintettel arra, hogy az önkormányzat a rendszeres szociális segélyt és a lakásfenntartási támogatást megállapította. Erre reagálva, a 2003 évi megkeresésemben jeleztem, hogy ezek a támogatások a panaszoshoz nem jutottak el, ezért is indult a vizsgálat. A korábbi vizsgálat – a visszamenőleges kifizetéseken túl – azt is célozta, hogy a már megállapított támogatás végre jusson el a panaszoshoz, ezért a 2000. évi vizsgálat azt is megállapította, hogy az ellátási kötelezettség elmaradásával az Alkotmányban deklarált szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben az önkormányzat eljárása alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott.
A 2003-ban benyújtott ismételt panaszra tekintettel a polgármestertől tájékoztatást kértem, hogy a panaszos 2001-ben 2002-ben és 2003-ben milyen támogatás(ok)ban részesült, és a kifizetésekkel, átvételekkel bármi probléma felmerült-e. Amennyiben volt ilyen gond, kértem tájékoztasson, hogy azt miként oldották meg. Választ vártam arra is, hogy ezekben az években (napjainkig) milyen támogatások iránti kérelmét utasították el a panaszosnak. Kértem, hogy a jelzett időszakra vonatkozóan, mind a megállapító, mind az elutasító határozatok másolatát küldje meg.
A polgármester válaszában közölte, hogy a panaszos részére 2000. május 8-án állapította meg az önkormányzat a rendszeres szociális segélyt, azóta folyamatosan részesül ebben a segélyben.
A panaszos 2001. január 10-én nyújtott be önkormányzatunkhoz kérelmet. A Szociális Bizottság határozatával 2001. január 1-től - 2001. december 31-ig terjedő időszakra havi 2000 Ft lakásfenntartási támogatást állapított meg részére. Egy másik határozatával 3000 Ft átmeneti segélyt állapított meg. 2002. január 23-án a panaszos ugyancsak benyújtott egy kérelmet, melyre 2002. január 1-től 2002. december 31-ig terjedő időszakra havi 2000 Ft lakásfenntartási segélyt állapítottak meg. 2003. május 07-én szintén benyújtott a jegyzőhöz egy beadványt, amelyben évek óta ismételgetett dolgokat írt le, s amelyekre az előző jegyzőtől már többször kapott választ. E kérelem 19.7 pontjában írta, hogy ezen kérelem szolgál mindenféle szociális segély kérelmeként. A jegyző válaszában tájékoztatta a panaszost, hogy a hivatalban rendszeresített formanyomtatványon adja be szociális segély iránti kérelmét, s csatolja hozzá a szükséges igazolásokat. Erre a panaszos formanyomtatványon nyújtotta be újabb kérelmét, de ezekhez sem csatolta be a szükséges igazolásokat. 
Amikor a kérelmező megjelent a hivatalban, a szociális ügyintéző szóban felhívta a figyelmét a hiánypótlásra, amelyre az volt a válasz, hogy ő nem hajlandó további iratokat becsatolni. Ekkor írásbeli felszólítást is kapott.
A válasz kitért arra is, hogy a panaszos évek óta bombázza az önkormányzatot különféle értelmezhetetlen beadványokkal. Együttműködésre sohasem volt hajlandó, közhasznú munkát sem vállalt. Egészségügyi problémákra hivatkozott, de erről semmiféle igazolást soha nem tudott felmutatni. Arrogáns, sokszor vádaskodó, személyeskedő stílusa miatt nehézkes vele szót érteni.
A már hivatkozott ombudsmani vizsgálat azon kezdeményezését, mely a már korábban megállapított és fel nem vett segély kifizetésére irányult a Képviselő-testület nem látta indokoltnak, és a visszamenőleges kifizetéssel nem értett egyet, mivel kérelmező a saját hibájából nem jutott hozzá a megállapított segélyekhez. A testület akkor úgy határozott, hogy visszamenőleg 78.720 Ft rendszeres szociális segélyt kifizet a kérelmező részére, de sem ezt a támogatási formát, sem pedig a lakásfenntartási támogatást évekre visszamenőleg nem fizetik meg.
A polgármester arról is tájékoztatott, hogy az önkormányzat évek óta a környékbeli önkormányzatokhoz viszonyítva jóval magasabb összegeket költ szociális segélyezésre. A rászoruló embereket soha nem küldik el segítségnyújtás nélkül. Úgy gondolja, ha valaki évekig nem veszi fel a részére megállapított segélyt, akkor a létfenntartása valószínűleg nincs veszélyeztetve. Felvetődik a kérdés, hogy ha valóban nincs semmiféle jövedelme, akkor vajon miből él éveken keresztül? Ezért nem értették sem három évvel ezelőtt, sem pedig most, hogy miért okoz az eljárásunk az Alkotmányban deklarált szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságokat? A szociális létbiztonság megteremtése nemcsak az önkormányzatuk feladata, hanem az egyénnek önmagáért is felelősnek kell lennie.

Az ügy jogszabályi háttere

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. Törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai

A települési önkormányzat rendszeres szociális segélyt 2008. május 8-án megállapította, és azóta is folyamatosan biztosítja. Ezt a juttatást 2001-ben és 2002-ben lakásfenntartási és átmeneti segéllyel is kiegészítette, de 2003-ban, illetve 2004-ben a panaszos lakásfenntartási vagy egyéb támogatást nem kapott. Ezt az önkormányzat a panaszos arrogáns magatartásával és azzal indokolta, hogy a panaszos nem a formanyomtatványon és nem a megfelelő mellékletekkel nyújtotta be kérelmét.

Az évek során íródott panaszbeadványokat és az önkormányzathoz címzett kérelmeket részletesen megvizsgálva kétséget kizáróan leszögezhető, hogy a panaszos esetében már hosszú évek óta felmerült annak a szükségessége, hogy a gyámhatóság a panaszos gondjainak megsegítésére siessen.

A panaszos korábban évekig nem vette fel a rendszeres szociális segélyt és láthatóan nem tud kérni, nem látja át az önkormányzat logikus kérését, tehát azt, hogy a kérelmet az erre a célra rendszeresített formanyomtatványon és megfelelő mellékletekkel kell benyújtani. A panaszos élethelyzete feltehetően elnehezült, mint mérnök nem érvényesülhet, munkalehetőség igen korlátozott vagy nem megfelelő, akár az ő szempontjából akár a munkaáltató oldaláról. Életében nagy segítség lenne egy olyan személy, aki kérelmei előterjesztésében, a gyakorlati életben való eligazodással, a formák pontos betartásával zökkenőmentesen előmozdítaná az időről időre szükségszerűen megismétlendő hivatalos kérelmek benyújtását. A panaszos nem látja át, hogy mennyire fontos a szakszerűen, célirányosan előadott hiánytalan mellékletű kérelem, ezért folyamodik 22 pontos beadványokkal a hatóságokhoz, amelyek így tartalmukat tekintve is alkalmatlanok az elbírálására. A hatóságnak is egyszerűbb lenne, ha a gyámhatóság tanácsát kikérve az ügyben a panaszos segítségére sietnének, és így a mindenkor pontos kérelmek alapján a panaszos határidőben hozzájuthatna az életfeltételeit biztosító támogatáshoz. Van olyan embertársunk, aki a mindennapi, állandóan ismétlődő, irásbeliséget kívánó világban nehezebben igazodik el, nem lép vagy ellenkezőleg, kéréseit olyan szinten fogalmazza meg és adja elő, ami a túlbonyolítás miatt nem érheti el a célját. A költő Nagy László szavaival élve: Nekem a kérés nagy szégyen, adjon úgyis, ha nem kérem. Az egyáltalán nem kommunikálás és a túlbeszélés, tehát a kérni nem tudás problémáján segíteni kell, hogy a szociális gondoskodás ott érje el a célját, ahol erre a legnagyobb szükség van.

Összegzésképpen a vizsgálat megállapította, hogy panaszos terjengős, és elbírálási gondokat okozó - így pl. a 2003 májusában benyújtott – kérelmei időről-időre elbírálatlanul maradhatnak, amely a szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okoz. 

Kezdeményezés

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló törvény 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján az önkormányzat jegyzőjét felkérem, hogy a panaszos esetében vizsgálja meg a gyámhatósági segítségnyújtás lehetőségét annak érdekében, hogy a többirányú szociális gondoskodás mindenkori zökkenőmentesen juthasson el a panaszoshoz.

Budapest, 2004. január 27.

Lenkovics Barnabás