Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3604/2003. számú ügyben
Előadó: dr. Sipos Beáta
Az eljárás megindulása
A panaszos nehéz anyagi körülményeiről beszámolva hivatalomhoz előterjesztett beadványában azt sérelmezte, hogy a részére folyósított ápolási díj összegét Százhalombatta Város Önkormányzata 2003 márciusától 19.947,-Ft-ra csökkentette. Nevezett kifogásolta továbbá, hogy lakásfenntartási támogatás iránti kérelmét elutasították, s a fellebbezésére nem kapott választ. A panaszos kiegészítő beadványában azt tartotta sérelmesnek, hogy az önkormányzat által megállapított ápolási díjat 2003 januárjában és februárjában nem folyósították a részére, valamint azt, hogy az önkormányzat nem bírálta el az édesanyja számára igényelt gyógyszer-támogatási kérelmet.
Figyelemmel arra, hogy az ügyben felmerült az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményének, s ennek részeként tekinthető tisztességes eljáráshoz való jog, a jogorvoslathoz való jog, valamint a szociális biztonsághoz fűződő jog sérelmének a gyanúja, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam.
Az eljárásom során több ízben megkerestem az érintett önkormányzat jegyzőjét, akitől tájékoztatást kértem a panasz hátteréről és az ügyben megtett intézkedésekről. Egyidejűleg felkértem, hogy küldje meg számomra a keletkezett dokumentumok, valamint a vonatkozó helyi rendeletek másolatát.

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

A megállapított tényállás
A panaszos beadványai és az általa csatolt iratok, valamint a jegyző tájékoztatása és az általa megküldött dokumentumok alapján az alábbi tényállást állapítottam meg:

Ápolási díj
A panaszos 2003. január 10-én fordult az önkormányzathoz ápolási díjra való jogosultságának megállapítása végett. A Polgármesteri Hivatal illetékes munkatársa 2003. január 16-án környezettanulmányt végzett a kérelmezőnél, majd a polgármester 2003. február 3-án kelt, 445/2003. számú határozatával megállapította részére az ápolási díjat. A határozatot a panaszos édesanyja vette át 2003. február 10-én. A döntés szerint a panaszos részére 2003. január 10-től határozatlan időre, havonta bruttó 26.000,-Ft összegben került megállapításra az ápolási díj. A Polgármesteri Hivatal Közgazdasági Irodája 2003. február 13-án utalta először az ápolási díj összegét, és ezt követően minden hónap 5. napjáig megtörtént az utalás. A jegyzői tájékoztatás értelmében a Polgármesteri Hivatalba nem érkezett vissza fel nem vett ápolási díj.
Időközben azonban a képviselő-testület a vonatkozó helyi rendelet módosításával akként döntött, hogy az ápolási díj összegét 2003. február 15-től a nyugdíjminimum összegére 21.800,-Ft-ra csökkenti. A panaszos a hivatalunkhoz írt beadványában, 2003 júniusában azt sérelmezte, hogy a részére januárban megállapított ellátás több ezer forinttal csökkent, így márciustól már csak 19.947,-Ft-ot kapott ápolási díjként. Nevezett kifogásait több alkalommal írásban jelezte az önkormányzatnál, beadványaira minden esetben kimerítő választ és magyarázatot kapott. A válaszlevelek, a megkeresésünkre adott válaszhoz hasonlóan az alábbiakat tartalmazták:
Az érintett önkormányzat képviselő-testülete a pénzben és természetben nyújtott szociális és gyermekvédelmi ellátásokról és a szociális igazgatás helyi szabályozásairól szóló, többször módosított 13/2002. (VI.12.) Ör.sz. rendeletének 21. §-ában az ápolási díj havi összegét, a rendelet módosításáról szóló 3/2003. (II.12.) Ör. sz. rendelet 3. §-ában a mindenkori öregségi nyugdíjminimum összegében állapította meg. A módosítás 2003. február 15-én lépett hatályba, ezért az önkormányzat a panaszos részére édesanyja ápolásáért 2003. február 15-étől havi bruttó 21.800,-Ft-ot utalt. Tekintve, hogy az ápolási díj folyósítása szolgálati időre jogosít, ezért a díjban részesülő személy az ellátás után nyugdíjjárulék fizetésére kötelezett, így a panaszos részére a 8,5 % nyugdíjjárulék levonása után havi nettó 19.947,-Ft kerül kiutalásra. A módosítás előtt a támogatás összege magasabb volt; bruttó 26.000,-Ft (a nyugdíjminimum 120 %-a) 
A panaszos tehát 2003 januárjában a 26.000,-Ft (a kérelme benyújtásától, 2003. január 10-től) időarányosan kiszámított összegében részesült. Ezt követően, február 15-e után már az új összeg (21.800,-Ft)  nyugdíjjárulékkal csökkentett összegét utalták ki számára, melyet azóta is kap.

Lakásfenntartási támogatás
A panaszos lakásfenntartási támogatás iránti kérelemmel is fordult a helyi önkormányzathoz, kérelmét 2003. április 29-én nyújtotta be. A pénzben és természetben nyújtott szociális és gyermekvédelmi ellátásokról és a szociális igazgatás helyi szabályairól szóló kérelem benyújtásakor hatályos helyi rendelet a lakásfenntartási támogatás iránti kérelmek benyújtási határidejeként folyó év április 1-jét jelölte meg. Mivel a panaszos kérelme a megjelölt határidőn túl érkezett, azt a rendelet előírásai alapján érdemi vizsgálat nélkül a polgármester 2003. május 16-án kelt, 7686/2003. számú határozatával elutasította. Nevezett a döntés ellen fellebbezést terjesztett elő, melyet a képviselő-testület 2003. június 26-án elutasított, egyben az első fokú határozatot helyben hagyta.
A testület 2003. június 26-i zárt ülésén megtárgyalta és elfogadta a pénzben és természetben nyújtott szociális és gyermekvédelmi ellátásokról és a szociális igazgatás helyi szabályairól szóló, módosított 13/2002. (VI.12.) Ör. Sz. rendelet módosítására tett javaslatokat. Többek között döntött arról, hogy a lakásfenntartási támogatás iránti kérelmek benyújtási határideje folyó év szeptember 30-a legyen, így azok, akik korábban az április 1-jei határidő miatt estek el a támogatástól, a 2003. július 15-én hatályba lépő módosítás alapján ismételten benyújthatják a támogatás iránti kérelmeiket.
A panaszos erre tekintettel, 2003. július 10-én újra előterjesztette a kérelmét, melynek eredményeként a polgármester 2003. július 31-én kelt határozatával nevezett részére 2003. augusztus 1-jétől 2004. július 31-éig, havi 5050,-Ft összegben, lakásfenntartási támogatást állapított meg.

Gyógyszer-támogatás
A vonatkozó helyi rendelet értelmében, egy évben 3 alkalommal részesíthető átmeneti segélyben a rászoruló, ha a rendeletben szabályozott feltételeknek megfelel, és további egy alkalommal részesíthető támogatásban méltányosságból, ha egészségi állapota és szociális helyzete ezt indokolttá teszi. A jegyző asszony tájékoztatott arról, hogy a Polgármesteri Hivatal nyilvántartásából azt állapította meg, hogy 2003-ban a panaszos édesanyja 3 alkalommal részesült átmeneti segélyben: 2003. március 13-án, 2003. május 22-én és 2003. augusztus 14-én. Ezen felül egy alkalommal magas gyógyszerköltségei miatt kapott méltányossági átmeneti segélyt, 2003. szeptember 25-én.
A jegyzői tájékoztatás szerint a panaszos édesanyja részére a 2004. január 10-étől 2005. január 7.-ig tartó időszakra, méltányossági jogcímen, közgyógyellátásra jogosító igazolványt adott ki az önkormányzat.

A vizsgálat megállapításai
Gyógyszer-támogatás
A vizsgálat megállapította, hogy a panaszos azon kérelme, mely szerint az édesanyja számára igényelt gyógyszer-támogatási kérelmet a helyi önkormányzat nem bírálta el, megalapozatlan, mivel a rendelkezésünkre álló adatokból egyértelműen kitűnik, hogy a beadványtevő édesanyja 2003. szeptember 25-én magas gyógyszerköltségei miatt méltányossági átmeneti segélyt kapott az önkormányzattól. A probléma megoldást nyert azáltal is, hogy a panaszos édesanyja ez év januárjától jövő év januárjáig, méltányossági jogcímen közgyógyellátási igazolványban részesül.
Lakásfenntartási támogatás 
A panaszos azt kifogásolta, hogy lakásfenntartási támogatás iránti kérelmét első fokon elutasította az önkormányzat, majd fellebbezésére választ nem kapott. Az ügyben beszerzett iratok és tájékoztatás alapján megállapítom, hogy e panasz időközben okafogyottá vált, mivel egyrészt a panaszos a fellebbezését a testület elbírálta. Másrészt ezt követően a testület a vonatkozó helyi rendeletét úgy módosította, hogy a lakásfenntartási támogatások iránti kérelmek benyújtási határidejét megváltoztatta, ennek következtében a panaszos ismételten előterjeszthette a kérelmét, és részére a polgármester meghatározott időszakra megállapította a lakásfenntartási támogatást.
Ápolási díj
A vizsgálat e tárgyban arra irányult, hogy jogszerűen járt-e el az önkormányzat akkor, amikor a panaszos számára korábban megállapított ápolási díjának összegét 2003. február 15-étől csökkentette. 
A vizsgálat megállapította, hogy a képviselő-testület a 3/2003. (II. 12.) számú rendeletével módosította a pénzben és természetben nyújtott szociális és gyermekvédelmi ellátásokról és a szociális igazgatásról szóló, többször módosított 13/2002. (VI. 12.) Ör. sz. rendeletét. Többek között módosításra került az önkormányzat által nyújtható ápolási díj összegének a mértéke is, ugyanis a rendelet 3. §-a kimondta, hogy a korábbi rendelet 21. §-a akként módosul, hogy az ápolási díj havi összege a mindenkori nyugdíjminimum összegével lesz megegyező, és e  módosítás 2003 február 15-én lép hatályba. Ez adott esetben csökkentést jelentett, figyelemmel arra, hogy a korábbi rendelet alapján az ápolási díj mértéke egységesen havi 26.000,-Ft volt, amely a mindenkori nyugdíjminimum 120 %-ának felelt meg.
A vizsgálat megállapította, hogy a testület úgy módosította e támogatási forma összegét, hogy a csökkentésről külön egyedi határozatokat nem hozott. Az érintettek így csak a kiutalt összeg felvételekor szereztek tudomást arról, hogy az addig kapott szociális ellátásuk kevesebb összeget tesz ki. Amikor a panaszos ezt észlelte, több alkalommal írásban jelezte sérelmét és kérte, hogy a korábban megállapított összegben részesülhessen. Az önkormányzat minden esetben arról nyújtott részletes tájékoztatást számára, hogy a jogszabályi módosításra figyelemmel nem áll módjukban a korábbi összeget folyósítani.
A rendelkezésünkre bocsátott információk szerint az önkormányzat az érintetteket a rendelet módosításának elfogadását követően vagy esetlegesen azt megelőzően külön nem értesítette arról, hogy az addig folyósított ellátás összege csökkeni fog ill. ez várható. A települési önkormányzat a módosítás előtt élt azzal a lehetőséggel, hogy az Szt.-ben meghatározott összegnél magasabb összegben állapította meg a méltányossági alapon járó ápolási díj mértékét. Az Szt. ugyanis az ellátás mértékének minimumát határozza meg, amikor előírja az ápolási díj különböző formáinak mértékét. Így a 18. életévét betöltött tartósan beteg személy gondozását végző hozzátartozó részére megállapítható ápolási díj összege - az Szt. 44. § (2) bekezdése alapján - nem lehet kevesebb az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-ánál. A százhalombattai önkormányzat a módosítást megelőzően az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 120 %-át nyújtotta, a módosítást követően pedig a nyugdíjminimum 100 %-át, tehát továbbra is magasabb összeget, mint a törvényben meghatározott.
Az Alkotmánybíróság az Alkotmány 70/E. §-ának (1) bekezdésének értelmezésével kapcsolatban már több határozatában kimondta, hogy „a szociális biztonság nem jelent sem biztosított jövedelmet, sem pedig azt, hogy az állampolgárok egyszer elért életszínvonala a gazdasági viszonyok kedvezőtlen alakulása következtében ne csökkenhetne.” (772/B/1990. AB határozat) „Ebből az is következik, hogy az állam széles körű jogosítványokkal rendelkezik a szociális ellátásokon belüli változtatásokra, átcsoportosításokra és átalakításokra a gazdasági viszonyok függvényében. A változtatások joga azonban nem minden korlátozás nélkül illeti meg az államot.” (26/1993. (IV. 29.) AB határozat) Az Alkotmánybíróság rámutatott arra is, hogy annak elbírálásánál, hogy a ténylegesen élvezett szolgáltatásokból mit és hogyan lehet alkotmányosan megvonni, a szociális jogok annyiban játszanak szerepet, hogy az elvonások folytán a szociális ellátás mértéke egészében nem csökkenhet a 70/E. § szerint megkövetelhető minimális szint alá. Az egyes változtatások alkotmányossága azonban függ attól is, hogy nem ütköznek-e más alkotmányos elvekbe és jogokba, így nem ellentétesek-e a jogbiztonság elvével, vagy a hátrányos megkülönböztetés tilalmával. A változtatásokra vonatkozó jogosítványokat tehát az állam, ill. a jogalkotó csak a jogállamiság szoros korlátai között gyakorolhatja alkotmányosan. Az állam tehát az egyszer már elért szociális támogatások szintjét - ha lehetőségei nem engedik - az Alkotmány alapján nem köteles megőrizni, azt kedvezőtlen irányban, az állampolgárok hátrányára is megváltoztathatja. A változtatás azonban alkotmányos alapjogok sérelméhez, szerzett és alkotmányosan már védett jogok önkényes megvonásához nem vezethet, vagyis csak alkotmányos keretek között történhet meg.
Az Alkotmánybíróság kiemelte, hogy az Alkotmány 2. §-ának (1) bekezdésében deklarált jogállamisághoz hozzátartozik a szerzett jogok tiszteletben tartása. (62/1993. (XI.29.) AB határozat) A szolgáltatásokat és a hozzájuk fűződő várományokat nem lehet sem alkotmányosan megfelelő indok nélkül, sem pedig egyik napról a másikra lényegesen megváltoztatni. Az átmenet nélküli változtatáshoz különös indok szükséges.
A 3/2003.(II. 12.) Ör.sz. rendeletet az önkormányzat a Városházi Hírmondó 2003. február 12-i számában hirdette ki, amely a város havonta megjelenő, ingyenes helyi lapja. A Záró rendelkezések azt tartalmazták, hogy a rendelet 2003. február 15-én lép hatályba. A Záró rendelkezések közt szerepelt továbbá, hogy a folyamatban lévő, jogerős határozattal még el nem bírált ügyekben a kérelem benyújtásakor hatályban lévő rendeletet kell alkalmazni. A helyi lap több helyen is hozzáférhető, ugyanakkor kifüggesztésre is kerül a Polgármesteri Hivatalban, azonban a lap postai úton minden állampolgárhoz nem jut el.
A vizsgálat azt állapította meg, hogy a testület a jogbiztonsághoz való joggal összefüggésben alkotmányos visszásságot okozott a rendelet alkotása során. Az önkormányzat adott rendeletmódosítása sértette a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény (a továbbiakban: Jat.) 12. §-ban megfogalmazott előírásait, melyek az alábbiak szerint rendelkeznek: „(1) A jogszabályban meg kell határozni a hatálybalépésének napját. A jogszabály egyes rendelkezéseinek hatálybalépésére különböző időpontokat is meg lehet állapítani. (2) A jogszabály a kihirdetését megelőző időre nem állapíthat meg kötelezettséget, és nem nyilváníthat valamely magatartást jogellenessé. (3) A jogszabály hatálybalépésének időpontját úgy kell meghatározni, hogy kellő idő maradjon a jogszabály alkalmazására való felkészülésre.”
Az Alkotmánybíróság korábban vizsgálta a gazdasági stabilizációt szolgáló egyes törvénymódosításokról szóló 1995. évi XLVIII. törvény rendelkezéseit. Ennek eredményeként a 43/1995. (VI.30.) AB határozatában többek között megállapította, hogy a jogbiztonság, mint a jogállamiság leglényegesebb fogalmi eleme és a szerzett jogok védelmének elvi alapja a szociális rendszerek stabilitása szempontjából különös jelentőségű. Megállapítást nyert továbbá, hogy a vizsgált törvény tételesen felsorolt paragrafusai alkotmányellenesek, mert nem biztosítottak elegendő időt a szociális támogatási rendszer megváltoztatására való felkészülésre. A támogatás az állampolgároknak nem alanyi jogon jár, hanem azt a nemzetgazdaság teljesítőképessége által meghatározott pénzügyi feltételek függvényében biztosítja az állam a polgárai részére. Az Alkotmánybíróság nem a megszorító intézkedések egészét találta alkotmányellenesnek, hanem azt a körülményt, hogy azok bevezetésére nem hagyott kellő határidőt. 
A Jat. egyes rendelkezései, mint például az a tilalom, amely szerint a jogszabály a kihirdetését megelőző időre nem állapíthat meg kötelességet, a jogállamiság és az annak lényegi elemét alkotó jogbiztonság alkotmányos elvén keresztül részesül védelemben. A február 12-én született önkormányzati rendelet 15. §-a alapján a rendelet február 15-én, vagyis nyilvánvalóan nem visszamenőleg lépett hatályba. Az alkotmánybírósági gyakorlat azonban következetes a tekintetben, hogy valamely jogszabály akkor is a Jat. 12. § (2) bekezdésében foglalt visszamenőleges jogalkotás tilalmába ütközik, ha a hatálybaléptetés nem visszamenőlegesen történt, de a jogszabály rendelkezéseit - erre irányuló kifejezett rendelkezés szerint - a jogszabály hatálybalépése előtt létrejött jogviszonyokra is alkalmazni kell. [57/1994. (XI. 17.) AB határozat, ABH 1994, 316, 324.] 
A 2003. február 15-én hatályba lépett önkormányzati rendelet kifejezetten nem rendelkezett a már létrejött jogviszonyok sorsáról, vagyis arról, hogy a korábban már megállapított ápolási díjak jogosultjaira vonatkozik-e az új rendeleti szabályozás. A rendelkezésemre bocsátott iratanyagból azonban kitűnik, hogy a rendelet rendelkezéseit a hatálybalépés előtt létrejött jogviszonyokban is alkalmazni kellett, vagyis azon jogosultak esetében, akik részére az ápolási díjat a rendelet hatálybalépése előtt állapították meg.
A vizsgált ügyben is irányadónak tekintendők a fentiek, hiszen a testület a 2003. február 12-én született rendelet-módosítással a korábbi szabályozást 2003. február 15-ével változatta meg. A rendelet helyi lapban történő megjelentetése, és a módosítás hatálybalépése közötti rendkívül rövid idő nem volt elegendő arra, hogy az érintettek arról a hatálybalépés előtt tudomást szerezzenek. Az lett volna méltányos és a tisztességes eljáráshoz való jognak megfelelő eljárás, ha az önkormányzat azoknak az állampolgároknak az ügyében, akik már részesültek az ellátásban, egyedi határozattal döntött volna az ápolási díj változtatásáról, s annak okairól, egyben a helyi rendelet záró rendelkezései között egyértelműen rendezi azoknak a jogosultaknak a helyzetét, akik eddig a magasabb összegű ellátást kapták vagy ezen jogosultakat a módosításkor kiemeli, s az ellátásukat nem csökkenti. A hivatkozott helyi rendelet tehát hiányos volt a tekintetben, hogy nem tért ki azon érintettek körére, akik korábban már - jogerős határozat alapján – jogot szereztek meghatározott összegű ápolási díjra. Az önkormányzat az egyedi határozatok meghozatalának elmulasztásával ezen érintetteket a jogorvoslathoz való joguktól is megfosztotta.
A jogállam alapvető követelménye a jogbiztonság, amely többek között megköveteli a szerzett jogok védelmét, a teljesedésbe ment vagy egyébként véglegesen lezárt jogviszonyok érintetlenül hagyását, illetve a múltban keletkezett tartós jogviszonyok megváltoztathatóságának alkotmányos korlátozását. Az Alkotmánybíróság értelmezésében a jogbiztonság az államtól és elsősorban a jogalkotótól azt várja el, hogy a jog egésze, egyes részterületei és egyes szabályai is világosak, egyértelműek, hatásukat tekintve kiszámíthatóak, valamint a norma címzettjei számára előre láthatóak legyenek. Valamely jogszabály határozatlansága és többértelműsége sérti a jogbiztonság elvét, ezért alkotmányellenes. A hivatkozott jogalkotási törvény is ezt a követelményt testesíti meg.
A jogbiztonság elve alkalmazást nyer mind a közösségi jogalkotásban, mind a közösségi jogalkalmazásban is. Az állampolgárok szemszögéből a jogbiztonság mindenekelőtt a jogos elvárások védelmét jelenti. A jogbiztonság elvének érvényesítése kiemelkedő jelentőséggel bír a helyi rendeletalkotásnál is. Alapvető követelmény a helyi önkormányzatokkal szemben, hogy rendeleteikben egyértelműen és pontosan határozzák meg címzettjeik jogait és kötelezettségeit, valamint kellő időt biztosítsanak a helyi rendelet alkalmazására való felkészülésére.
Vizsgálatom alapján megállapítom, hogy Százhalombatta Város Önkormányzatának 3/2003. (II. 13.) Ör.sz. rendelete módosításának módja az Alkotmány 2. § (2) bekezdésében foglalt jogbiztonság elvét, a már megállapított ápolási díjban részesülők szociális biztonságához való jogát, valamint jogorvoslathoz való jogát sértette. Tekintettel azonban arra, hogy a panaszos és a rajta kívül érintett állampolgárok sérelmét olyan visszásság idézte elő, amely visszamenőlegesen már nem orvosolható, az egyedi ügy rendezésére ajánlást nem teszek.
Az egyedi ügy kapcsán azonban az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy törvényességi ellenőrzési jogkörében eljárva vizsgálja felül az általam hivatkozott módosító és a jelenleg hatályos szociális támogatásokra vonatkozó önkormányzati rendeleteket.
Mindezeken túl az Obtv. 17. § (1) bekezdésére hivatkozva felhívom a Százhalombatta Város Önkormányzata nevében eljáró polgármester, valamint a jegyző figyelmét, hogy a képviselő-testület hatáskörébe tartozó jogszabályok előkészítése során, különös tekintettel a támogatási formák módosításakor az állampolgároknak a jogbiztonsághoz való jogát minden esetben érvényesítsék.

Budapest, 2004. október 27.

Lenkovics Barnabás sk.

Melléklet: Vonatkozó jogszabályok
A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény ( Szt.)
(Hatály: 2003. II.15.-2003. XI.26.)
Ápolási díj
40. § Az ápolási díj a tartósan gondozásra szoruló személy otthoni ápolását ellátó nagykorú hozzátartozó részére biztosított anyagi hozzájárulás.
41. § (1) Ápolási díjra jogosult - a jegyes kivételével - a hozzátartozó [Ptk. 685. § b) pont], ha önmaga ellátására képtelen, állandó és tartós felügyeletre szoruló a) súlyosan fogyatékos, vagy b) tartósan beteg 18 év alatti személy gondozását, ápolását végzi. (3) Az (1) bekezdés alkalmazása során a) súlyosan fogyatékos személy az, akinek aa) segédeszközzel vagy műtéti úton nem korrigálható módon látóképessége teljesen hiányzik, vagy aliglátóként minimális látásmaradvánnyal rendelkezik, és ezért kizárólag tapintó - halló - életmód folytatására képes, ab) hallásvesztesége olyan mértékű, hogy a beszédnek hallás útján történő megértésére és spontán elsajátítására segédeszközzel sem képes és halláskárosodása miatt a hangzó beszéd érthető ejtése elmarad, ac) értelmi akadályozottsága genetikai, illetőleg magzati károsodás vagy szülési trauma következtében, továbbá tizennegyedik életévét megelőzően bekövetkező súlyos betegség miatt középsúlyos vagy annál nagyobb mértékű, továbbá aki IQ értékétől függetlenül a személyiség egészét érintő (pervazív) fejlődési zavarban szenved, és az autonómiai tesztek alapján állapota súlyosnak vagy középsúlyosnak minősíthető (BNO szerinti besorolása: F84.0-F84.9), ad) mozgásszervi károsodása, illetőleg funkciózavara olyan mértékű, hogy helyváltoztatása a külön jogszabályban meghatározott segédeszköz állandó és szükségszerű használatát igényli, vagy állapota miatt helyváltoztatásra még segédeszközzel sem képes, vagy végtaghiánya miatt önmaga ellátására nem képes és állandó ápolásra, gondozásra szorul; b) tartósan beteg az a személy, aki a fekvőbeteg-szakellátást nyújtó intézmény vagy illetékes szakrendelő intézet arra jogosult szakorvosa által kiadott zárójelentés, igazolás alapján a háziorvos szakvéleménye szerint előreláthatólag három hónapnál hosszabb időtartamban állandó ápolást, gondozást igényel. (4) A települési önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek esetén ápolási díj állapítható meg annak a hozzátartozónak, aki 18. életévét betöltött tartósan beteg személy gondozását végzi. A jogosultság megállapítása szempontjából figyelembe vehető egy főre számított havi családi jövedelemhatárt az önkormányzat rendeletében úgy kell szabályozni, hogy az az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegénél, egyedülálló esetén annak 150%-ánál alacsonyabb nem lehet. (5) Az ápolási díjról az ápolást végző személy lakóhelye szerinti települési önkormányzat képviselő-testülete dönt.
42. § (1) Nem jogosult ápolási díjra a hozzátartozó, ha a) az ápolt személy két hónapot meghaladóan fekvőbeteg-gyógyintézeti, valamint nappali ellátást nyújtó vagy bentlakásos szociális intézményi ellátásban, illetőleg óvodai, gyermekvédelmi szakellátást nyújtó bentlakásos intézményi elhelyezésben részesül, vagy közoktatási intézmény tanulója, illetőleg felsőoktatási intézmény nappali tagozatos hallgatója kivéve, ha aa) a közoktatási intézményben eltöltött idő a kötelező tanórai foglalkozások időtartamát nem haladja meg, vagy ab) az óvoda, a nappali ellátást nyújtó szociális intézmény igénybevételének, illetőleg a felsőoktatási intézmény látogatási kötelezettségének időtartama átlagosan a napi 5 órát nem haladja meg, vagy ac) az óvoda, a közoktatási, illetőleg a felsőoktatási intézmény látogatása, vagy a nappali ellátást nyújtó szociális intézmény igénybevétele csak az ápolást végző személy rendszeres közreműködésével valósítható meg, b) rendszeres pénzellátásban részesül, ide nem értve azt a táppénzt, amelyet az ápolási díj folyósításának időtartama alatt végzett keresőtevékenységéből adódó biztosítási jogviszony alapján - keresőképtelenné válása esetén - folyósítanak, c) szakiskola, középiskola, illetve felsőoktatási intézmény nappali tagozatos tanulója, hallgatója, d) keresőtevékenységet folytat és munkaideje - az otthon történő munkavégzés kivételével - a napi 4 órát meghaladja, e) a közös háztartásban élő gyermek után a szülők bármelyike terhességi-gyermekágyi segélyben, gyermekgondozási díjban vagy gyermeknevelési támogatásban részesül. (2) Az ápolási díjra való jogosultságot meg kell szüntetni, ha a) az ápolt személy állapota az állandó ápolást már nem teszi szükségessé, b) az ápolást végző személy a kötelezettségét nem teljesíti, c) az ápolt személy meghal, e) az (1) bekezdésben megjelölt jogosultságot kizáró körülmény következik be. (3) Az ápolt személy halála esetén az ápolási díj folyósítását a halál időpontját követő harmadik hónap első napjával kell megszüntetni.
43. § (1) Az ápolási díj megállapítása iránti kérelemhez csatolni kell a háziorvos a) igazolását arról, hogy az ápolt súlyosan fogyatékos vagy tartósan beteg, és b) szakvéleményét arra vonatkozóan, hogy az ápolt önmaga ellátására képtelen, ezért állandó és tartós felügyeletre, gondozásra szorul. (2) A háziorvos az igazolását az Országos Orvosszakértői Intézet I. fokú orvosi bizottságának szakvéleménye, vagy a megyei gyermek-szakfőorvos igazolása, illetőleg a fekvőbeteg-szakellátást nyújtó intézmény vagy a területileg illetékes szakrendelő intézet szakorvosa által kiadott zárójelentés, igazolás alapján állítja ki. Az ápolási díjat kérelmező, illetve a települési önkormányzat az (1) bekezdés b) pontja szerinti szakvélemény felülvizsgálatát az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat területileg illetékes városi intézetének tisztifőorvosa által kijelölt, az ápolást indokoló diagnózis szerinti szakorvostól vagy szervtől kérheti.
44. § (1) A 41. § (1)-(2) bekezdésében szabályozott esetekben az ápolási díj összege nem lehet kevesebb az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegénél. (2) A 41. § (4) bekezdése alapján megállapított ápolási díj összege nem lehet kevesebb az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-ánál. (3) Az ápolási díj folyósításának időtartama szolgálati időre jogosít. Az ápolási díjban részesülő személy az ellátás után nyugdíjjárulék és magán-nyugdíjpénztári tagság esetén magán-nyugdíjpénztári tagdíj fizetésére kötelezett. A települési önkormányzat az ápolási díj folyósításának időtartamára a társadalombiztosítási járulék nyugdíjbiztosítási ágazatára jutó járulék fizetésére kötelezett. (4) Az ápolási díjra való jogosultság feltételeit a települési önkormányzat kétévente legalább egyszer felülvizsgálja.

A jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény (Jat.)
12. § (1) A jogszabályban meg kell határozni a hatálybalépésének napját. A jogszabály egyes rendelkezéseinek hatálybalépésére különböző időpontokat is meg lehet állapítani. (2) A jogszabály a kihirdetését megelőző időre nem állapíthat meg kötelezettséget, és nem nyilváníthat valamely magatartást jogellenessé. (3) A jogszabály hatálybalépésének időpontját úgy kell meghatározni, hogy kellő idő maradjon a jogszabály alkalmazására való felkészülésre.

Százhalombatta Város Önkormányzata Képviselő-testületének 13/2002.(VI.12.) Ör.sz. rendelete a pénzben és természetben nyújtott szociális és gyermekvédelmi ellátásokról és a szociális igazgatás helyi szabályozásáról a módosításáról szóló 16/2002.(VI.12.) Ör.sz., 3/2003.(II.12.) Ör.sz., 8/2003.(III.12.) Ör.sz. és 28/2003. (VII. 02.) Ör.sz. rendelettel egységes szerkezetben
Ápolási díj
19. § Szt. 43. §-ához
Az ápolási díj megállapításához részletes környezettanulmányt kell végezni a Polgármesteri Hivatalnak.
20. § Szt. 32. § (3) bek. alapján
Ápolási díj kizárólag az ápolttal közös háztartásban együtt élő kérelmező számára állapítható meg, amennyiben az ápoló az önkormányzat közigazgatási területén lakóhellyel rendelkezik.
21. § Szt. 44. § (1)-(2) bek.-hez
Az ápolási díj havi összege a mindenkori nyugdíjminimum összegével megegyező.
22. § Szt. 41. § és Ötv. 9. 0 (3) bek. alapján
Az ápolási díj megállapítására vonatkozó hatáskörét a Képviselő-testület a polgármesterre ruházza át.

Százhalombatta Város Önkormányzat Képviselő-testülete 3/2003.(II.12.) Ör. sz. rendelete a pénzben és természetben nyújtott szociális és gyermekvédelmi ellátásokról és a szociális igazgatás helyi szabályozásáról szóló többször módosított 13/2002. (VI. 12.) Ör.sz. rendelet (R.) módosításáról
3. § A R. 21. §-a az alábbiak szerint módosul:
„21. § Az ápolási díj havi összege a mindenkori nyugdíjminimum összegével megegyező.”
15. § Záró rendelkezések
(1) Ez a rendelet 2003. február 15-én lép hatályba. Ezzel egyidejűleg hatályát vesztik a R. alábbi rendelkezései: 4. §, 25. § c) pontja, 26. § (1) bekezdése, 36. §, 41. § (2) bekezdése, 50. § (1) bekezdése, 57. §-62. §-ai.
(2) A folyamatban lévő, jogerős határozattal még el nem bírált ügyekben a kérelem benyújtásakor hatályban lévő rendeletet kell alkalmazni.