Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3535/2003. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Bódis Cecília
Az eljárás megindítása

Több névtelen beadvány érkezett hivatalomhoz, amelyekben a magukat dolgozóként illetve gondnokként megjelölő levélírók a Bercel, Petőfi u. 2. szám alatt működő Rehabilitációs Intézet és Ápoló-gondozó Otthon működését, az intézményben tapasztalható visszaéléseket sérelmezték. 

Figyelemmel arra, hogy a beadvány alkotmányos jogokkal összefüggő sérelemre utalt, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 

A vizsgálat indításával egyidejűleg az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján felkértem a Nógrád Megyei Közigazgatási Hivatal (a továbbiakban Közigazgatási Hivatal) vezetőjét az intézmény ellenőrzésére. 

A megállapított tényállás

A panaszosok arról számoltak be, hogy az intézetben működik egy alapítvány, amely a közelmúltban szabálytalanul pénzt kért a bentlakóktól. A levelek felhívták továbbá a figyelmet a különböző pénzügyi visszaélésekre, a vezető italozó életmódjára és a vezetési hibákból adódó rossz intézményi légkörre, amely az ott lakók helyzetére is jelentős hatással van. 

Felkérésem alapján a Nógrád Megyei Közigazgatási Hivatal 2003. szeptember 24-én helyszíni vizsgálatot folytatott az intézményben. A vizsgálat – a panaszbeadvány alapján – elsősorban az ellátottak pénz- és értékkezelésének áttekintésére irányult. 

A vizsgálat módszere az iratanyagok véletlenszerű kiválasztása alapján történő ellenőrzés volt. Ennek megállapításai szerint az intézményben a személyi térítési díjak összegének meghatározása szabályosan történik. A gondozottak pénzeszközei a balassagyarmati OTP-nél vezetett elkülönített letéti számlára vagy postán érkeznek. A letéti számlákon kezelt pénz forgalma táblázatokban rögzített, a felvételek módja, technikai lebonyolítása jogszerű volt. 

A betétek utáni kamatot az ellátottak felajánlják az intézmény részére, amelyet közösségi célok (nyaralás, névnapok, egyéb rendezvények) finanszírozására használnak fel. Ugyanakkor a számlán a kamatokból felhalmozódott összegből az 50 000 Ft feletti részt (20-30 ezer forintot) csupán félévente utalták át a névre szóló takarékbetétkönyvekbe. A szabályos végrehajtásra a Közigazgatási Hivatal vezetője felhívta az intézményvezető figyelmét, melynek nyomán a szabálytalan gyakorlat megszűnt. 

Az intézmény támogatására magányszemélyek által létrehozott alapítvány számlájára a befizetéseket orvosi dokumentumok szerint súlyosan fogyatékos, önálló életvitelre képtelen gondozottak tették. Ezért a Közigazgatási Hivatal úgy ítélte meg, hogy az alapítványi befizetések terén felmerülhet a jogszerűtlenség, így felkérte a fenntartót, a Nógrád Megyei Közgyűlés elnökét, hogy folytasson le vizsgálatot, mely 2003. október 30-án meg is történt. Ennek során a munkatársak a Közigazgatási Hivatallal egyező megállapításokat tettek: 

A közgyűlés elnöke arról tájékoztatta a Közigazgatási Hivatalt, hogy a felkérést megelőzően az intézmény vezetője tájékoztatta, hogy a balassagyarmati rendőrkapitányság bűnügyi osztálya két eljárást is megszüntetett, melyeket a számvitel rendjének megsértése gyanúja miatt indított. Az indokolás szerint az intézményben a pénzkezeléssel kapcsolatos szabályzatot betartották, leltárhiány nem volt, a számvitel rendjének megsértése nem állapítható meg, az ellátottak részére megnyitott betétkönyveknél hiányt nem fedeztek fel. 

Az ettől függetlenül lefolytatott vizsgálat során továbbá kiderült, hogy összesen három személy részéről történt tényleges befizetés, többek csupán szándékukat jelezték: 2003. május 14-én 200 ezer forintot fizetett be három lakó, két tanú jelenlétében. 

A Közigazgatási Hivatal vezetője a vizsgálat – fent említett – tapasztalatai alapján jelezte a Nógrád Megyei Gyámhivatal vezetőjének, hogy az intézményben lakó és teljes cselekvőképességgel rendelkezők közül többeknél - pénzkezelésük, érdekeik védelme érdekében - felmerül a gondnokság alá helyezés szükségessége is. A gyámhivatal-vezető 2003. október 6-án kelt levelében felkérte az intézet igazgatóját, hogy az intézményben lakók egészségügyi ellátását biztosító házi orvossal, illetve a pszichiáterrel együtt tekintsék át a lakók állapotát, és ahol a gondnokság alá helyezés iránti eljárások indokoltak, indítsa meg azokat az illetékes városi gyámhivatalnál, Balassagyarmaton. A Közigazgatási Hivatal november 24-én kelt levelében tájékoztatott, hogy a felülvizsgálat eredményéről tájékoztatni fog. 

A Közigazgatási Hivatal felkérésére a Nógrád megyében módszertani feladatokat ellátó Ezüstfenyő Idősek Otthona munkatársai a Megyei Önkormányzat Közgyűlés hivatalának munkatársaival közösen 2003. október 30-án újabb vizsgálatot folytattak le. Ennek keretében megállapították, hogy a jelenlegi - megbízott - igazgató megteremtette az intézmény kiegyensúlyozott működéséhez szükséges feltételeket, a szakmai munka magas színvonalú és fokozatosan javul az intézményben. Az intézmény tárgyi és személyi feltételei megfelelnek a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet előírásainak, valamit az egészségügyi ellátás, illetve annak dokumentálása is szabályszerű. Az elkezdett rekonstrukció befejeztével biztosítottá vált az intézmény szakmai programjában is megfogalmazott munka egyre magasabb szintű megvalósulása. A módszertani intézet igazgatójának szakmai álláspontja szerint az intézmény hagyni kell dolgozni, kibontakozni és nem zavarni különböző névtelen zaklatások által. 
Az egészségügyi ellátás, valamint annak dokumentálása a jogszabályi előírásoknak megfelelő, az ellátottakra vonatkozóan egyéni gondozási és fejlesztési és – amennyiben indokolt – ápolási tervek készülnek.
Az emberközi kapcsolatokkal összefüggően, a korábbiakhoz képest jobban érzékelhető a rehabilitáció, az egyéni bánásmód eredménye; az ellátottak nem szorongtak, nem panaszkodtak a vizsgálat idején folytatott beszélgetések alkalmával. Pozitívumként külön kiemelhető, hogy az intézmény valamennyi munkajellegű foglalkoztatásban részesíthető lakóját rendszeresen foglalkoztatják. Kiemelt feladatként kezelik az ellátottak folyamatos – külső cégekkel kötött szerződések alapján megvalósuló – foglalkoztatásának biztosítását. 

A pénzkezelés, pénzügyi dokumentáció ellenőrzése során hiányosságot, összegszerű eltérést nem állapítottak meg. 

Az érintett alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam;
13. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot;
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani;
70/D. § (1) bekezdése előírja, hogy a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

Az ügy jogszabályi háttere

•	1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
•	1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
•	188/1999. (XII. 16.) Kormányrendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről. 
•	A Polgári Törtvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény

A vizsgálat megállapításai 

Eljárásom során azt vizsgáltam, hogy az intézmény folytatott-e olyan helytelen gyakorlatot, mely az ellátottak Alkotmányban biztosított jogállamiságból fakadó jogbiztonságához, a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészségéhez, emberi méltóságához, valamint a tulajdonhoz fűződő jogaikkal összefüggésben alkotmányos visszásságot, vagy annak közvetlen veszélyét okozta. 

A rendelkezésemre bocsátott dokumentumok alapján megállapítom, hogy az idősotthon tárgyi, személyi feltételei, a szakmai munka és a bánásmód a jogszabályoknak megfelelő, az erre irányuló panaszok nem bizonyultak megalapozottnak. Ennek alapján a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint az emberi méltósághoz fűződő alkotmányos jogokat sértő visszásság nem történt. 

Az intézmény pénzkezelését érintő panaszt a vizsgálat szintén nem támasztotta alá, csupán apróbb technikai jellegű szabálytalanságot tárt fel, mely nem alapozta meg a lakók tisztességes eljáráshoz valamint tulajdonhoz fűződő alkotmányos jogaival összefüggő visszásság megállapítását.

Ugyanakkor az otthon támogatására létrehozott alapítvány számlájára tett befizetéseket a vizsgálatot végző Közigazgatási Hivatal véleménye szerint „súlyosan fogyatékos, önálló életvitelre képtelen gondozottak tették”. A belátási képesség nagymértékű csökkenése önmagában a jogi következmények beálltához nem elegendő, ehhez a bíróság gondnokság alá helyező döntése szükséges. Az intézményben élők egy része gondokság alatt áll, viszont a felajánlást tevők – egy ellátott kivételével – nem.

A bentlakásos intézmény feladatkörében gondoskodik az ellátást igénybe vevő mentálhigiénés ellátásáról. A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet 54. § (6) bekezdése kimondja, hogy az intézmény vezetője, ha az ellátást igénybe vevő gondnokság alá helyezése szükséges, intézkedést kezdeményez a lakóhely szerint illetékes gyámhivatalnál. Az intézményvezető – a rendelkezésemre bocsátott dokumentumok szerint – gondnokság alá helyezési eljárásokat nem kezdeményezett.

Vizsgálata befejeztével a Közigazgatási Hivatal viszont úgy ítélte meg, hogy ez szükségessé vált, ezért jelzéssel élt a gyámhivatal felé, hogy vizsgálja meg a cselekvőképességet érintő gondnokság alá helyezési eljárások megindításnak szükségességét. Az orvosi szakvélemények beszerzése folyamatban van.

A fentiek alapján megállapítom, hogy az intézmény a lakók tisztességes eljáráshoz valamint tulajdonhoz fűződő alkotmányos jogaival összefüggő sérelmet idézett elő azáltal, hogy a lakók érdekeinek védelmében nem kezdeményezte a szükséges gondnokság alá helyezési eljárásokat. Tekintettel azonban az időközben megtett intézkedésekre, ajánlással nem élek, vizsgálatomat lezárom. Ugyanakkor kérem a Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy tájékoztasson a fellépése nyomán az intézmény által megtett intézkedésekről.

Az alapítványi működés törvényességének vizsgálatára hatáskörrel nem rendelkezem, erre – törvényességi felügyeleti jogkörében – az ügyészség jogosult, ezért jelentésemet tájékoztatásul megküldöm a Nógrád Megyei Főügyészségnek.

Budapest, 2004. február 25.

Lenkovics Barnabás