OBH 3457/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése		
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin
Az eljárás megindulása
	A panaszos beadványában azért kér segítséget, mert megítélése szerint „eddig bárhova fordult, nem tudták ügyét elintézni”.
	A beadvány szerint a panaszos 1980-ban távozott Németországba. 1991. március 28-án kelt, a Fővárosi és Pest Megyei Társadalombiztosítási Igazgatóság által kiadott igazolás szerint 13 év 295 nap Magyarországon szerzett szolgálati idővel rendelkezik.
	1999. februárban a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a fentihez képest már csak három hónappal kevesebb szolgálati időt igazolt, mert 1967. július 14-től - 1967. szeptember 29-ig börtönben volt, mely a panaszos szerint tévedés. Továbbá, a panaszos szerint minden német nyelvű okiratának a nyugdíjbiztosító által történt fordítása hibás. 
	A panasz alapján a tényállás tisztázása érdekében is vizsgálatot tartottam szükségesnek. A vizsgálat lefolytatására a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság igazgatóját kértem fel.
Érintett alkotmányos jogok
•	Kérelemhez, panaszhoz fűződő jog (Alkotmány 64. §)
Alkalmazott jogszabályok
•	A 2000. évi XXX. tv. a Magyar Köztársaság és a Németországi Szövetségi Köztársaság között a szociális biztonságról szóló 1998. május 2-án Budapesten aláírt Egyezmény kihirdetéséről
•	A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.)
Megállapított tényállás
	Az 1949. november 26-án született Németországban élő, jelenleg Ausztriában tartózkodó úr először 1998. január 22-én kérte a rokkantsági nyugdíja megállapítását, melyet a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a 37-30052/98/22. számú, 1998. augusztus 24-én kelt határozatában rokkantság hiányára tekintettel (munkaképesség-csökkenésének mértéke 40 %) elutasította, elismert szolgálati idő 13 év 295 nap. Majd a 37-30052/98/29. számú, 1999. február 10-én kelt másodfokú határozatával az Igazgatóság az eljárást a Tny. 64. § (8) bekezdése alapján megszüntette, mert a panaszos a kért orvosi okmányokat nem csatolta és az általa vállalt személyes vizsgálaton nem jelent meg, az első fokon hozott határozat szolgálati időre vonatkozó megállapításának megváltoztatásával (13 év 223 nap). A szolgálati idő változtatására azért került sor, mert a másodfokú eljárás során a panaszos fellebbezésében jelezte, hogy börtönben volt. Erre tekintettel kereste meg az Igazgatóság az IM Büntetés-végrehajtási Intézet Országos Parancsnokságát, mely igazolta a szabadságvesztés tényét.
	A panaszos a magyar-német szociális biztonsági egyezmény alapján a német összekötő szerven keresztül 2000. szeptember 18-án újabb rokkantsági nyugdíjigényt terjesztett elő, mely 2001. május 18-án érkezett a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatósághoz. A német összekötő szerv a kérelemhez csatolta az 1998. július 9-én kelt, rokkantságot vélelmező orvosi dokumentumokat. Az egyezmény azonban az orvosi dokumentumok kölcsönös elfogadásáról nem rendelkezik, ezért az Igazgatóságnak intézkednie kellett a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvényben (Tny.) előírt orvosi szakvélemény beszerzése érdekében az Országos Orvosszakértői Intézet (OOSZI) I. fokú Orvosi Bizottsága felé.
Az OOSZI I. fokú Orvosi Bizottsága 2001. május 23-án kelt tájékoztatása szerint az 1998. június 9-én kelt szakvélemény óta újabb orvosi anyag nem érkezett, így annak beszerzéséig véleményt adni nem tud. Ezért az összekötő szervet az Igazgatóság 2001. május 29-én felkérte a szükséges orvosi dokumentumok pótlására, 2001. szeptember 27-én sürgette az összekötő szervet, és felfüggesztette az eljárást.
	2002. január 15-én megérkezett iratok alapján a 2002. február 27-én kelt OOSZI I. fokú Orvosi Bizottság közlése szerint a panaszos nem rokkant, munkaképesség-csökkenésének mértéke 50 %. Ezért a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a 37-31250/2001/0025. számú, 2002. március 14-én kelt határozatával a rokkantsági nyugdíjigényt a jogosultsági feltétel hiánya miatt jogszerűen elutasította. A részletes szakvéleményt az Igazgatóság a határozat mellékleteként kézbesítette.
Az elutasító határozat csak a Magyarországon szerzett szolgálati időt tartalmazta, az erről szóló kimutatást az Igazgatóság 2001. szeptember 27-én a német biztosító szerv felé (LVA) továbbította. 
	A vizsgálat megállapította, hogy a panaszos többször kérte az Igazgatóság által beszerzett okmányok megküldését, melyre nem volt lehetőség. Azonban az Igazgatóság tájékoztató levélben biztosította a panaszost és jogi képviselőjét az ügyen történő személyes betekintés lehetőségéről.
A vizsgálat megállapításai
	A rendelkezésre álló okiratok és a vizsgálat eredményeként alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg, a vizsgálatot lezártnak tekintem.
Budapest, 2003. szeptember 2.
Lenkovics Barnabás